Која је количина не-гаусовског (нГ) за 2-фотонско додано стање мачке у квантном фазном простору, где је стање мачке описано као:
|пси> = cos(ета)| α > + sin(ета)|- α >;
 овде |α > је кохерентно стање.
Размотрите случај ета=пи и израчунајте укупну количину нГ.
(A) -1
(B) 1
(C) 2
(D) 0

Која је количина не-гаусовског (нГ) за 2-фотонско додано стање мачке у квантном фазном простору, где је стање мачке описано као:
|пси> = цос(ета)| алфа> + син(ета)|- алфа>;
 овде |алфа> је кохерентно стање.
Размотрите случај ета=пи и израчунајте укупну количину нГ.
(A) -1
(B) 1
(C) 2
(D) 0


„Научник има за циљ да открије два гена користећи мултиплекс ПЦР користећи два сета прајмера.
ДНК траке су визуелизоване стављањем гела на УВ трансилуминатор и визуелизоване су јасне траке величине 600 бп и још једна на 40 бп. Затим је користио КИАкцел Адванцед Систем и видео три опсега: на 590 бп, на 605 бп, и такође на 40 бп
Све следеће изјаве су нетачне у вези са претходним експериментом осим:“
(A) Два гена су успешно откривена на 600 бп и на 40 бп
(B) Иако је научник користио два сета прајмера, открио је три гена (на 590 бп, на 605 бп, као и на 40 бп), што указује на високу ефикасност ових прајмера.
(C) Мултиплекс ПЦР је неуспешан у амплификацији два гена, тако да морамо да користимо КИАкцел напредни систем
(D) Иако је научник открио два гена, мора да понови експеримент и редизајнира одговарајуће прајмере

„Научник има за циљ да открије два гена користећи мултиплекс ПЦР користећи два сета прајмера.
ДНК траке су визуелизоване стављањем гела на УВ трансилуминатор и визуелизоване су јасне траке величине 600 бп и још једна на 40 бп. Затим је користио КИАкцел Адванцед Систем и видео три опсега: на 590 бп, на 605 бп, и такође на 40 бп
Све следеће изјаве су нетачне у вези са претходним експериментом осим:“
(A) Два гена су успешно откривена на 600 бп и на 40 бп
(B) Иако је научник користио два сета прајмера, открио је три гена (на 590 бп, на 605 бп, и такође на 40 бп), што указује на високу ефикасност ових прајмера.
(C) Мултиплек ПЦР је неуспешан у амплификацији два гена, тако да морамо да користимо КИАкцел напредни систем
(D) Иако је научник открио два гена, он мора поновити експеримент и редизајнирати одговарајуће прајмере


Хроматин је упакован унутар језгра у добро дефинисане границе и одељке. Промене унутар компартментализације мењају судбину ћелије у току развоја. Који су механистички разлози за ове измене?
(A) Већа осетљивост на мутације
(B) Повећана деградација цитосолних протеина
(C) Губитак ДНК из генома
(D) Диференцијални приступ транскрипционој машинерији


Читате нешто што изгледа на страном језику. Пажљивим прегледом приметићете да недостаје 6 стандардних енглеских слова. Даљом инспекцијом приметићете да су старије копије текстова идентичне новијој, са неколико изузетака: (1) 2 од 6 оригиналних слова која недостају сада су поново у тексту и (2) 4 нова слова су недостаје (дајући укупно 8 слова која недостају). Која слова недостају у новијим текстовима, она која су се поново појавила у старијим текстовима и 4 додатна слова која недостају у старијим текстовима?
(A) J, K, Q, W, X, Z
K, W у старијим текстовима
B, F, G, V Недостаје у старијим текстовима
(B) R, S, T, L, N, E оригинална слова која недостају
R, L у старијим текстовима
C, D, M, A Недостаје у старијим текстовима
(C) A, E, I, O, U, Y оригинална слова која недостају
I, U, у старијим текстовима
J, L, V, W Недостају у старијим текстовима
(D) B, J, O, U, X, Z оригинална слова која недостају
B, Z у старијим текстовима
D, E, N, Q Недостаје у старијим текстовима

Читате нешто што изгледа на страном језику. Пажљивим прегледом приметићете да недостаје 6 стандардних енглеских слова. Даљом инспекцијом приметићете да су старије копије текстова идентичне новијој, са неколико изузетака: (1) 2 од 6 оригиналних слова која недостају сада су поново у тексту и (2) 4 нова слова су недостаје (дајући укупно 8 слова која недостају). Која слова недостају у новијим текстовима, она која су се поново појавила у старијим текстовима и 4 додатна слова која недостају у старијим текстовима?
(A) Ј, К, К, В, Кс, З
К, В у старијим текстовима
Б, Ф, Г, В Недостаје у старијим текстовима
(B) Р, С, Т, Л, Н, Е оригинална слова која недостају
Р, Л у старијим текстовима
Ц, Д, М, А Недостаје у старијим текстовима
(C) А, Е, И, О, У, И оригинална слова која недостају
И, У, у старијим текстовима
Ј, Л, В, В Недостају у старијим текстовима
(D) Б, Ј, О, У, Кс, З оригинална слова која недостају
Б, З у старијим текстовима
Д, Е, Н, К Недостаје у старијим текстовима


Претпоставимо да имамо квантну операцију Е(\рхо). Користи се за извођење квантног окретања бита из стања |0\рангле у |1\рангле, ако је вероватноћа окретања бита дата са п. Онда који је најупечатљивији приказ ове операције у терминима Краусових оператора А{0}и А{1}. Где А{0} одговара томе да нема преокретања бита, док А{1} одговара да се битова не дешава. (Користите латекс)
(A) А_{0}=\скрт{1-п}\лефт[\бегин{арраи}{цц}
1 & 0\\
0 & 1
\енд{арраи}\ригхт] и А_{1}=\скрт{п}\лефт[\бегин{арраи}{цц}
0 & 1\\
1 & 0
\енд{низ}\десно]
(B) А_{0}=\скрт{п}\лефт[\бегин{арраи}{цц}
1 & 0\\
0 & 1
\енд{арраи}\ригхт] и А_{1}=\скрт{1-п}\лефт[\бегин{арраи}{цц}
0 & 1\\
1 & 0
\енд{низ}\десно]
(C) А_{0}=\лефт[\бегин{арраи}{цц}
-п & 0\\
0 & -п
\енд{арраи}\десно] и А_{1}=\лефт[\бегин{арраи}{цц}
п & 0\\
0 & п
\енд{низ}\десно]
(D) А_{0}=\скрт{п}\лефт[\бегин{арраи}{цц}
-1 & 0\\
0 & -1
\енд{арраи}\ригхт] и А_{1}=\скрт{1-п}\лефт[\бегин{арраи}{цц}
0 & -1\\
1 & 0
\енд{низ}\десно]

Претпоставимо да имамо квантну операцију Е(\рхо). Користи се за извођење квантног окретања бита из стања |0\рангле у |1\рангле, ако је вероватноћа окретања бита дата са п. Онда који је најупечатљивији приказ ове операције у терминима Краусових оператора А{0}и А{1}. Где А{0} одговара томе да нема преокретања бита, док А{1} одговара да се битова не дешава. (Користите латекс)
(A) А_{0}=\скрт{1-п}\лефт[\бегин{арраи}{цц}
1 & 0\\
0 & 1
\енд{арраи}\ригхт] и А_{1}=\скрт{п}\лефт[\бегин{арраи}{цц}
0 & 1\\
1 & 0
\енд{низ}\десно]
(B) А_{0}=\скрт{п}\лефт[\бегин{арраи}{цц}
1 & 0\\
0 & 1
\енд{арраи}\ригхт] и А_{1}=\скрт{1-п}\лефт[\бегин{арраи}{цц}
0 & 1\\
1 & 0
\енд{низ}\десно]
(C) А_{0}=\лево[\бегин{низ}{цц}
-п & 0\\
0 & -п
\енд{арраи}\десно] и А_{1}=\лефт[\бегин{арраи}{цц}
п & 0\\
0 & п
\енд{низ}\десно]
(D) А_{0}=\скрт{п}\лефт[\бегин{арраи}{цц}
-1 & 0\\
0 & -1
\енд{арраи}\ригхт] и А_{1}=\скрт{1-п}\лефт[\бегин{арраи}{цц}
0 & -1\\
1 & 0
\енд{низ}\десно]


Процес развоја терапеутских лекова који циљају протеинске мете за борбу против болести захтева велике количине података и испитивања да би био одобрен. Који од следећих приступа је најприкладнији и основни начин за започети са генерисањем релевантних прелиминарних података?
(A) Ин витро тестирање лекова на хомологном протеину у бактеријама.
(B) Ин витро тестирање лекова на хомологним протеинима у ћелијској линији.
(C) Ин силико студија интеракције лека са протеинима након развоја њихове кристалне структуре.
(D) Ин силико тестирање интеракције лека са PDB форматима протеина.

Процедура развоја терапијских лекова против протеинских циљева за борбу против болести захтева велике количине података подршке и трагова да би се одобрила. Шта од следећег је најисплативији и најосновнији приступ да се започне са генерисањем повезаних прелиминарних података?
(A) Ин витро тестирање лекова на хомологни протеин у бактеријама.
(B) Ин витро тестирање лекова на хомологним протеинима у ћелијској линији.
(C) Ин силицо студија интеракције лекова са протеинима након развоја њихове кристалне структуре.
(D) Ин силицо тестирање интеракције лекова са ПДБ форматима протеина.

Процедура развоја терапијских лекова против протеинских циљева за борбу против болести захтева велике количине података подршке и трагова да би се одобрила. Који је од следећег најисплативији и најосновнији приступ да се започне са генерисањем повезаних прелиминарних података?
(A) Ин витро тестирање лекова на хомологни протеин у бактеријама.
(B) Ин витро тестирање лекова на хомологним протеинима у ћелијској линији.
(C) Ин силицо студија интеракције лекова са протеинима након развоја њихове кристалне структуре.
(D) Ин силицо тестирање интеракције лекова са ПДБ форматима протеина.


Размотримо електрон фиксиран у нулту и магнетно поље (са константном величином Б_0 и поравнато под углом \тхета са з-осом) обрађује са фреквенцијом \омега око з-осе. Претпоставимо да је \омега много мањи од еБ0/м (е је електронско наелектрисање, а м је маса електрона). Ако је електрон у почетку у спин-уп стању, онда, у временској асимптотичкој граници,
(A) вероватноћа да је електрон у спин довн стању ће варирати са временом на фреквенцији (еБ_0/м)-\омега\цос\тхета
(B) вероватноћа да је електрон у спин уп стању биће скоро нула
(C) вероватноћа да је електрон у спин уп стању биће скоро 0,5
(D) вероватноћа да је електрон у спин-довн стању биће скоро нула

Размотримо електрон фиксиран у нулту и магнетно поље (са константном величином Б_0 и поравнато под углом \тхета са з-осом) обрађује са фреквенцијом \омега око з-осе. Претпоставимо да је \омега много мањи од еБ0/м (е је електронско наелектрисање, а м је маса електрона). Ако је електрон у почетку у спин-уп стању, онда, у временској асимптотичкој граници,
(A) вероватноћа да је електрон у спин довн стању ће варирати са временом на фреквенцији (еБ_0/м)-\омега\цос\тхета
(B) вероватноћа да је електрон у спин уп стању биће скоро нула
(C) вероватноћа да је електрон у спин уп стању ће бити скоро 0,5
(D) вероватноћа да је електрон у спин довн стању биће скоро нула


Изаберите одговарајуће реагенсе за следеће наведене реакције.
бутан-2-он + НаЦН + А ---> 2-хидрокси-2-метилбутаннитрил
2-(4-бензилфенил)-2-хидроксибутаннитрил + Б (Х2О) ---> 2-(4-бензилфенил)-2-хидроксибутанска киселина
(A) А = Х3О+, Б = CH3COOH
(B) А = Х3О+, Б = HCl
(C) А = NaHSO3, Б = CH3COOH
(D) А = NaHSO3, Б = HCl

Изаберите одговарајуће реагенсе за следеће наведене реакције.
бутан-2-он + НаЦН + А ---> 2-хидрокси-2-метилбутаннитрил
2-(4-бензилфенил)-2-хидроксибутаннитрил + Б (Х2О) ---> 2-(4-бензилфенил)-2-хидроксибутанска киселина
(A) А = Х3О+, Б = ЦХ3ЦООХ
(B) А = Х3О+, Б = ХЦл
(C) А = НаХС03, Б = ЦХ3ЦООХ
(D) А = НаХС03, Б = ХЦл


Електрон се креће дуж хоризонталне осе са леве стране са Лоренц фактором 4. Позитрон се такође креће дуж хоризонталне осе, али са десне стране са Лоренцовим фактором 2. Након судара, оба поништавају производећи 2 фотона.

Измерене су енергије оба фотона и имају исту вредност. Измерени су и правци. Један од фотона се кретао у горњем десном смеру, док је други у доњем десном смеру.

Колики је угао између смерова фотона?
(A) 172
(B) 96
(C) 74
(D) 138

Електрон се креће дуж хоризонталне осе са леве стране са Лорентзовим фактором 4. Позитрон се такође креће дуж хоризонталне осе, али са десне стране са Лорентзовим фактором 2. Након судара, оба уништавају производећи 2 фотона.

Измерене су енергије оба фотона и имају исту вредност. Упутства су такође измерена. Један од фотона се кретао у горњем десном смеру, док је други у доњем десном смеру.

Колики је угао између праваца фотона
(A) 172
(B) 96
(C) 74
(D) 138


Реакција донора електронског пара, нуклеофила (Ну) са акцептором електронског пара назива се реакција нуклеофилне супституције. сп3-хибридизовани електрофил треба да има одлазећу групу да би наставио са реакцијом. Реакције супституције имају следећа два типа. Један је СН1, а други је реакција СН2. За разлику од реакције супституције, реакција елиминације укључује уклањање пара или група атома из молекула. То су хемијске реакције у којима се органска једињења везана једноструко угљеник-угљеник претварају у једињења која садрже двоструке/троструке везе (незасићена једињења).
Распоредите следеће нуклеофиле који су реактивнији у односу на најслабије реактивне у воденом раствору.

1. 4-метилциклохексан-1-олат
2. Хидроксид
3. пропионат
4. Метанол
5. Етханетхиолате
(A) 2, 5, 1, 4 и 3
(B) 5, 2, 3, 1 и 4
(C) 2, 5, 3, 4 и 3
(D) 5, 2, 1, 3 и 4

Реакција донатора електронских парова, нуклеофил (Nu) са Електронским паром, назива се нуклеофилна реакција супституције. СП3 хибридизовани електрофил мора да има одлазећу групу да би реакција могла да се одвије.. Реакције замене имају следеће две врсте. Један је СН1, а други је реакција СН2. За разлику од реакције супституције, реакција елиминације укључује уклањање пара или група атома из молекула. Ово су хемијске реакције у којима се појединачна органска једињења у угљену-угљеном угљенули претворена у једињења која садрже двоструке / троструке везе (незасићена једињења).
Уредите следеће нуклеофиле од најреактивнијег до најмање реактивног у воденом раствору..

1. 4-метилциклохексан-1-олате
2 Хидроксид
3. пропионат
4. метанол
5. Етанетхолат
(A) 2, 5, 1, 4 и 3
(B) 5, 2, 3, 1 и 4
(C) 2, 5, 3, 4 и 3
(D) 5, 2, 1, 3 и 4

Реакција донора електронског пара, нуклеофила (Ну) са акцептором електронског пара назива се реакција нуклеофилне супституције. сп3-хибридизовани електрофил треба да има одлазећу групу да би наставио са реакцијом. Реакције супституције имају следећа два типа. Један је СН1, а други је СН2 реакција. За разлику од реакције супституције, реакција елиминације укључује уклањање пара или група атома из молекула. То су хемијске реакције у којима се органска једињења везана једноструко угљеник-угљеник претварају у једињења која садрже двоструке/троструке везе (незасићена једињења).
Распоредите следеће нуклеофиле који су реактивнији у односу на најслабије реактивне у воденом раствору.

1. 4-метилциклохексан-1-олат
2. Хидроксид
3. пропионат
4. Метанол
5. Етханетхиолате
(A) 2, 5, 1, 4 и 3
(B) 5, 2, 3, 1 и 4
(C) 2, 5, 3, 4 и 3
(D) 5, 2, 1, 3 и 4


Растварамо стохиометријски АгЦл у раствору амонијака (Т = 25 °Ц). Претпостављамо да ће након растварања укупна концентрација сребра у раствору бити 0,01 М. Колика је концентрација раствора амонијака? Кс за АгЦл је 1,56к10^-10, β1 = 2,1к10^3, β2 = 1,7к10^7.
(A) 0,194 М
(B) 0,201 М
(C) 0,223 М
(D) 0,214 М

Растворимо стохиометријски АгЦл у раствору амонијака (Т = 25 ° Ц). Претпостављамо да ће након растварања укупна концентрација сребра у раствору бити 0,01 М. Која је концентрација раствора амонијака? Кс за АгЦл је 1.56x10 ^-10, β1 = 2.1x10 ^ 3, β2 = 1.7x10 ^ 7.
(A) 0,194 М
(B) 0,201 М
(C) 0,223 М
(D) 0,214 М


Једињење А показује два сигнала у протонском НМР, триплет на 0,9 ппм за 6Х и квартет на 1,3 ппм за 4Х. Подвргава се монобромовању да би се формирало једињење Б. Б реагује са алкохолним КОХ и формира Ц, који има два геометријска изомера. Цис-изомер Ц реагује са (1Е,3Е)-пента-1,3-диен-1-олом да би се добило једињење Д. Идентификујте једињење Д.
(A) (1С,4Р)-4,6,6-триметилциклохекс-2-енол
(B) (1С,4С)-4,6,6-триметилциклохекс-2-енол
(C) (1С,4Р,5С,6Р)-4,5,6-триметилциклохекс-2-енол
(D) (1С,4Р,5С,6С)-4,5,6-триметилциклохекс-2-енол

Једињење А показује два сигнала у протонском НМР, триплет на 0,9 ппм за 6Х и квартет на 1,3 ппм за 4Х. Он се подвргава монобромовању да би се формирало једињење Б. Б реагује са алкохолним КОХ и формира Ц, који има два геометријска изомера. Цис-изомер Ц реагује са (1Е,3Е)-пента-1,3-диен-1-олом да би се добило једињење Д. Идентификујте једињење Д.
(A) (1С,4Р)-4,6,6-триметилциклохекс-2-енол
(B) (1С,4С)-4,6,6-триметилциклохекс-2-енол
(C) (1С,4Р,5С,6Р)-4,5,6-триметилциклохекс-2-енол
(D) (1С,4Р,5С,6С)-4,5,6-триметилциклохекс-2-енол


Желите да квантификујете повећање регулације транскрипта из хипертрофичних мишића миша и упоредите га са нивоима у дивљем типу користећи квантитативну ланчану реакцију полимеразе. Изолујете ткива и пажљиво припремате РНК за синтезу цДНК. Настављате са кПЦР-ом у процесу у два корака. За други корак, потребно је да дизајнирате пар прајмера који би омогућили специфично откривање дотичног транскрипта. Идентификовали сте геномску секвенцу транскрипта која је дуга 23,7 кб. АТГ је на 6867 бп, пратећи 5'УТР од 128 бп који се протеже преко интрона. Други егзон се завршава на 8272 бп. Постоје још три егзона; последњи егзон садржи заустављање на 23276 бп и дугачак је око 500 бп. Између другог и трећег налази се највећи интрон гена дужине 7367 бп. Трећи је највећи егзон, дугачак 2126 бп.
Узимајући у обзир њихову дужину од 20 бп и одговарајућу температуру жарења, како позиционирати свој пар прајмера за оптималну квантификацију транскрипта?
(A) напред око 1 бп и обрнуто око 6900 бп на геномској ДНК
(B) напред око 6900 бп и обрнуто око 8200 бп на геномској ДНК
(C) напред око 16100 бп и обрнуто око 23200 бп на геномској ДНК
(D) напред око 8200 бп и обрнуто око 16100 бп на геномској ДНК


Научник жели да тестира ефекат мутације М у гену Кс код Саццхаромицес церевисиае. Он поставља копију оригиналног гена Кс на плазмид са маркером И. Затим замењује Кс у геному мутираном верзијом користећи други маркер З. Затим узгаја сој у присуству А иу одсуству З, да бисте уклонили копију на плазмиду. Сој не успева да расте.
Шта можете рећи о М, И, З и А?
(A) Неутрално, 5'-ФОА, УРА3, ЛЕУ2
(B) Смртоносни, ЛЕУ2, 5'-ФОА, УРА3
(C) Неутрално, УРА3,5'-ФОА, ЛЕУ2
(D) Смртоносни, УРА3, ЛЕУ2, 5'-ФОА

Научник жели да тестира ефекат мутације М у гену Кс у Саццхаромицес церевисиае. Он ставља копију оригиналног гена Кс на плазмид са маркером И. Затим замењује Кс у геному мутираном верзијом користећи други маркер З. Затим , он расте сој у присуству А и у одсуству З, да уклони копију на плазмиду. Сој не расте.
Шта можете рећи о М, И, З и А?
(A) Неутрално, 5'-ФОА, УРА3, ЛЕУ2
(B) Смртоносни, ЛЕУ2, 5'-ФОА, УРА3
(C) Неутрално, УРА3,5'-ФОА, ЛЕУ2
(D) Смртоносни, УРА3, ЛЕУ2, 5'-ФОА


Једињења која имају исту молекулску формулу, али су различита по свом структурном распореду позната су као изомери. Изомери имају две врсте, уставне изомери и стереоизомере. Уставни изомери имају исту молекуларну формулу, али се разликују по својој структури. У стереоизомерима, молекули су повезани на исти начин, али су различити распореди у простору.
Који од следећих органских делова показује оптички изомеризам?

1. диметил 6,6'-динитро-[1,1'-бифенил]-2,2'-дикарбоксилат
2. метил 2-хидроксипропаноат
3. бензофенон
4. диметил фумарат
(A) 1, 2 и 4
(B) 3 и 4
(C) 2 и 3
(D) 1 и 2

Једињења која имају исту молекулску формулу, али се разликују у свом структурном аранжману позната су као изомери. Изомери имају два типа, уставни изомери и стереоизомери. Уставни изомери имају исту молекулску формулу, али се разликују у својим структурама. У стереоизомерима, молекули су повезани на исти начин, али њихови распореди у простору су различити.
Који од следећих органских делова показује оптичку изомерију?

1 . Диметил 6,6'-динитро-[1,1'-бифенил]-2,2'-дикарбоксилат
2 . метил 2-хидроксипропаноат
3 . бензофенон
4 . диметил фумарат
(A) 1, 2 и 4
(B) 3 и 4
(C) 2 и 3
(D) 1 и 2

Једињења која имају исту молекуларну формулу, али су различита по свом структурном распореду позната су као изомери. Изомери имају две врсте, уставне изомери и стереоизомере. Уставни изомери имају исту молекуларну формулу, али се разликују по својој структури. У стереоизомерима, молекули су повезани на исти начин, али су различити распореди у простору.
Који од следећих органских делова показује оптички изомеризам?

1. диметил 6,6'-динитро-[1,1'-бифенил]-2,2'-дикарбоксилат
2. метил 2-хидроксипропаноат
3. бензофенон
4. диметил фумарат
(A) 1, 2 и 4
(B) 3 и 4
(C) 2 и 3
(D) 1 и 2


Који од следећих уочених ефеката не пружа доказ о композитној структури хадрона?
(A) Расипање електрона са нуклеона
(B) Спектри егзотичних мезона као што је чармонијум
(C) "Октетне" симетрије између барионских квантних бројева
(D) Енергија везивања деутерона

Који од следећих посматраних ефеката не пружа доказе о композитној структури хадрона?
(A) Расипање електрона са нуклеона
(B) Спектри егзотичних мезона као што је цхармониум
(C) "Октет" симетрије између барионских квантних бројева
(D) Везујућа енергија деутерона


Шта је главни исход реакције између 4,4-диметилциклопент-1-енола и брома?
(A) 4-бромо-4,4-диметилциклопентанон
(B) (1Р,2С)-1,2-дибромо-4,4-диметилциклопентанол
(C) (1Р,2Р)-1,2-дибромо-4,4-диметилциклопентанол
(D) 2-бромо-4,4-диметилциклопентанон


Идентификујте производ Д у следећој серији реакција.
5-бромо-3а,4а-диметилдекахидроциклопента[1,4]циклобута[1,2]бензен + Х2О ---> А
А + ПДЦ ---> Б
Б + Х2ЦППх3 ---> Ц
Ц + ТсОХ ---> Д
(A) 3а,5,5-триметил-1,2,3,3а,5,6,7,8-октахидроциклопентациклобутабензен
(B) 3а,5-диметилдекахидроциклопентациклобутабензен
(C) 3а,4а,5,5-тетраметил-2,3,3а,4,4а,5-хексахидро-1Х-циклобутадианулен
(D) 3а,4,5а-триметил-1,2,3,3а,5а,6,7,8-октахидроциклопентапентален


Три спина С1, С2 и С3 у изолованом дводимензионалном систему Едвардса Андерсона формирају троугласту решетку. Спинови могу имати вредности од ±1/2. Три константе спајања су -1, -1 и 1. Претпостављајући само интеракције најближих суседа, колика је максимална могућа енергија овог система?
(A) 1/2
(B) -1/4
(C) -1/2
(D) 1/4


3-(хидроксиметил)-5-(проп-1-ен-2-ил)циклохексан-1-он се третира са натријум хидридом, а затим са бензил бромидом, формирајући производ 1.
1 се третира са п-толуенсулфонил хидразидом у присуству каталитичке количине ХЦл, формирајући производ 2.
2 се на ниској температури третира са н-бутиллитијумом, а затим воденим раствором амонијум хлорида, формирајући производ 3.
3 се меша са Пд/Ц у атмосфери водоника, формирајући производ 4.
Каква је структура производа 4?
(A) (((3-изопропилциклохексил)метокси)метил)бензен
(B) 3-((бензилокси)метил)-1-бутил-5-изопропилциклохексан-1-ол
(C) Н'-(3-(хидроксиметил)-5-изопропилциклохексил)-4-метилбензенсулфонохидразид
(D) (3-изопропилциклохексил)метанол


Претпоставимо да су звезде равномерно распоређене на небу. У овом сценарију, како се број звезда по јединици опсега паралаксе (плк) мења са плк?
(A) ~ 1/плк^1
(B) ~ 1/плк^2
(C) ~ 1/плк^3
(D) ~ 1/плк^4

Претпоставимо да су звезде равномерно распоређене на небу. У овом сценарију, како се број звезда по јединици опсега паралаксе (плx) мења са плx?
(A) ~ 1/плк^1
(B) ~ 1/плк^2
(C) ~ 1/плк^3
(D) ~ 1/плк^4


Фотон х\ну се шири у правцу Оz лабораторијског оквира (R). Онo се еластично судара са честицом м која мирује у (R). Означавамо $\alpha=\frac{h\nu}{mc^{2}}$, а v=\beta брзину COM оквира (R') системске честице фотона у односу на (R). Шта је израз \бета?
(A) \alpha\times\left(\frac{1}{\sqrt{1+\alpha}}\right)
(B) \alpha\times\left(\frac{1}{1-\alpha}\right)
(C) \alpha\times\left(\frac{1}{\sqrt{1-\alpha}}\right)
(D) \alpha\times\left(\frac{1}{1+\alpha}\right)

Фотон х\ну шири се у праву ОЗ-а лабораторијског оквира (Р). Еластично се судара са честицама м у мировању у (Р). Ми означавамо $ \ алпха = \ фрац {х \ ну} {мц ^ {2}} $ и в = \ бета ц брзини ЦОМ фраме (р ') системског честица у односу на (р). Шта је израз \ бета?
(A) \ алпха \ тимес \ лево (\ фрац {1} {\ скрт {1+ \ алпха}} \ десно)
(B) \ алпха \ тимес \ лево (\ фрац {1} {1- \ алпха} \ десно)
(C) \ алпха \ тимес \ лево (\ фрац {1} {\ скрт {1- \ алпха}} \ десно)
(D) \ алпха \ тимес \ лево (\ фрац {1} {1+ \ алпха} \ десно)

Фотон х\ну се шири у правцу Оз лабораторијског оквира (Р). Оно се еластично судара са честицом мкоја мирује у (Р). Означавамо $\alpha=\frac{х\ну}{мц^{2}}$, а в=\бета ц брзину ЦМ оквира (Р') системске честице фотона у односу на (Р). Шта је израз \бета?
(A) \alpha\\times\left(\frac{1}{\скрт{1+\alpha}}\right)
(B) \alpha\\times\left(\frac{1}{1-\alpha}\right)
(C) \alpha\тимес\лефт(\frac{1}{\скрт{1-\alpha}}\right)
(D) \alpha\\times\left(\frac{1}{1+\alpha}\right)


Када засићени епоксиди реагују са органокупратима, алкил група реагенса се увек уводи на мање ометани угљеник епоксидног прстена. У дисупституисаним епоксидима долази до инверзије конфигурације на угљенику коме је додат Ну. Идентификујте производ када (1Р,3Р,4Р,6С)-1,3,4-триметил-7-оксабицикло [4.1.0] хептан реагује са Ме2ЦуЛи:
(A) (1Р,4Р,5Р)-2,2,4,5-тетраметилциклохексан-1-ол
(B) (1Р,2С,4Р,5Р)-1,2,4,5-тетраметилциклохексан-1-ол
(C) (1С,4Р,5С)-2,2,4,5-тетраметилциклохексан-1-ол
(D) (1Р,2Р,4Р,5Р)-1,2,4,5-тетраметилциклохексан-1-ол

Када се засићени епоксиди реагују са Органицуптурама, алкил група реагенса увек се уводи на мање ометани угљеник епоксидног прстена. У несупституисаним епоксидима, инверзија конфигурације догађа се код угљеника до којег се додаје Ну. Идентификујте производ када (1Р, 3Р, 4Р, 6С) -1,3,4-триметил-7-оксабицикло [4.1.0] хептан реагује са ме2цули:
(A) (1Р, 4Р, 5Р) -2,2,4,5-тетраметилцицлохексан-1-ол
(B) (1Р, 2С, 4Р, 5Р) -1,2,4,5-тетраметилциклохексан-1-ол
(C) (1С, 4Р, 5С) -2,2,4,5-тетраметилциклохексан-1-ол
(D) (1Р, 2Р, 4Р, 5Р) -1,2,4,5-тетраметилцицлохексан-1-ол


Микробиолог је применио мешавину физиолошког раствора, Трис-ХЦл и дисодијум етилендиамине-тетраацетат на стерилне дискове од филтер папира. Дискови су остављени да се осуше и складиште на 5°C. Површина агара са лизином је била засејена са лоном Escherichia coli. Одмах пре употребе, ови дискови су били поново хидрирани физиолошким раствором, а на дискове је стављено неколико колонија изолата Klebsiella pneumoniae. Затим је 30 µg цефокситин диск стављен на засејену површину агара са лизином. Зацењени диск је затим стављен скоро да додирује антибиотски диск, са лицем засејеног диска у контакту са површином агара. Плоча је затим инвертована и инкубирана преко ноћи у аеробном инкубатору на 37°C. Нису детектоване промене или зона инхибиције.

Затим, у другом делу експеримента, он је применио мешавину физиолошког раствора, Трис-ХЦл и дисодијум етилендиамине-тетраацетат на стерилне дискове од филтер папира. Дискови су остављени да се осуше и складиште на 5°C. Површина Муелер-Хинтон агара је засејена лоном *Klebsiella pneumoniae*. Одмах пре употребе, ови дискови су били поново хидрирани физиолошким раствором, а на дискове је стављено неколико колонија изолата Escherichia coli. Затим је 30 µg цефокситин диск стављен на засејену површину Муелер-Хинтон агара. Зацењени диск је затим стављен скоро да додирује антибиотски диск, са лицем засејеног диска у контакту са површином агара. Плоча је затим инвертована и инкубирана преко ноћи у аеробном инкубатору на 37°C. Он је приметио спљоштавање зоне инхибиције.

Све следеће тврдње су погрешне осим:
(A) Смањење количине цефокситина у цефокситин дисковима са 30 µg на 15 µg ће побољшати успех прве фазе експеримента и спљоштавање зоне инхибиције.
(B) *Escherichia coli* је ослободио флавоензиме који дају отпорност на цефокситин и доводе до удубљења зоне инхибиције цефокситина у другој фази експеримента.
(C) Јер идеални услови инкубације агара са лизином су 48 сати на 30-35 ºC, инкубација агара са лизином под овим модификованим условима ће довести до удубљења зоне инхибиције цефокситина.
(D) Употреба тигециклин диска уместо цефокситин диска у првој фази експеримента неће довести до промена у њеном резултату.

"Микробиолог је примењивао смешу слане, Трис-ХЦл и динатријумске етилендеминететраоцетне киселине до стерилних филтерских дискова. Дискови су дозвољени да се осуше и чувају на 5 ° Ц. Површина лизинске агарске плоче је инокулирана травњаком Есцхерицхиа Цоли. Одмах пре употребе, ови дискови су рехидрирани физиолошком отопином, а на диск је на диск нанесено неколико колонија изолата Клебсиелла Пнеумониае.
На инокулираној површини плоче лизинске агарске плоче смештено је 30 μг.
Инокулирани диск је тада постављен скоро додиривање антибиотичког диска
са инокулираним диском у контакту са агарском површином. Плоча је затим обрнута и инкубирана преко ноћи на аеробном инкубатору од 37 ° Ц. Није откривена није откривена промена или зона инхибиције.

Затим је у другој фази експеримента применио мешавину слане соли, Трис-ХЦл и динатријум етилендиаминетретра-киселина на стерилне филтер папирне дискове. Дискови су дозвољени да се осуше и чувају на 5 ° Ц. Површина Муеллер-Хинтон Агар плоче је инокулирана травњаком Клебсиелла пнеумониае. Одмах пре употребе, ови дискови су рехидрирани физиолошком отопином, а на диск је на диск нанесено неколико колонија Есцхерицхиа цоли изолата. Онда,
Постављен је цефокситински диск од 30 μг постављен на инокулираној површини плоче Муеллер-Хинтон Агар.
Инокулирани диск је тада постављен скоро додиривање антибиотичког диска
са инокулираним диском у контакту са агарском површином. Плоча је затим обрнута и инкубирана преко ноћи на аеробном инкубатору од 37 ° Ц. Нашао је спљоштењу зоне инхибиције.

Све следеће изјаве су нетачне осим;
(A) Смањена количина цетокситина у цефокситинским дисковима од 30 μг до 15 μг побољшаће успех прве фазе експеримента и изравнавање инхибиције.
(B) Есцхерицхиа цоли објавио је флавоензиме који пружају отпорност на цефокситин и доводи до увлачења зоне инхибиције цетоксина у другој фази експеримента
(C) Пошто је идеалан услов за инкубацију лизин агар плоче током 48 сати на 30-35 ° Ц, инкубација лизинске агар плоче у овим модификованим условима довешће до увлачења зоне инхибиције цефокситин-а
(D) Употреба тигециклинског диска уместо цефокситинског диска за прву фазу експеримента неће довести до промене у њеном резултату.

„Микробиолог је применио мешавину физиолошког раствора, Трис-ХЦл и динатријум етилендиаминтетрасирћетне киселине на стерилне дискове од филтер папира. Дискови су остављени да се осуше и чувани на 5°Ц. Површина плоче са лизинским агаром је инокулисана травњаком Есцхерицхиа цоли Непосредно пре употребе, ови дискови су рехидрирани физиолошким раствором и неколико колонија Изолати Клебсиелла пнеумониае су аплицирани на диск.
Диск од 30 µг цефокситина је стављен на инокулисану површину плоче са лизинским агаром.
Инокулисани диск је затим постављен тако да скоро додирује диск антибиотика
са инокулисаним диском на површину агара. Плоча је затим обрнута и инкубирана преко ноћи у аеробном инкубатору на 37°Ц. Није откривена никаква промена или зона инхибиције.

Затим је у другој фази експеримента применио мешавину физиолошког раствора, Трис-ХЦл и динатријум етилендиаминтетрасирћетне киселине на стерилне дискове од филтер папира. Дискови су остављени да се осуше и чувани на 5°Ц. Површина Муеллер-Хинтон агар плоче је инокулисана травњаком Клебсиелла пнеумониае. Непосредно пре употребе, ови дискови су рехидрирани физиолошким раствором, а неколико колонија изолата Есцхерицхиа цоли Непосредно је нането на диск. онда,
Диск од 30 µг цефокситина је стављен на инокулисану површину Муеллер-Хинтон агар плоче.
Инокулисани диск је затим постављен тако да скоро додирује диск антибиотика
са инокулисаним диском на површину агара. Плоча је затим обрнута и инкубирана преко ноћи у аеробном инкубатору на 37°Ц. Открио је спљоштење зоне инхибиције.

Све следеће изјаве су нетачне осим;
(A) Смањење количине цефокситина у дисковима цефокситина са 30 µг на 15 µг ће побољшати успех прве фазе експеримента и изравнавање зоне инхибиције.
(B) Есцхерицхиа цоли Непосредно је ослободила флавоензиме који дају отпорност на цефокситин и доводе до вглобљење зоне инхибиције цефокситина у другој фази експеримента
(C) Пошто је идеално стање инкубације плоче са лизинским агаром 48 сати на 30-35 ºЦ, инкубација плоче са лизинским агаром у овим модификованим условима ће довести до вглобљење зоне инхибиције цефокситина
(D) Употреба тигециклинског диска уместо диска цефокситина за прву фазу експеримента неће довести до промене његовог резултата.


Астрономи проучавају звезду са Тефф од приближно 6000 К. Они су заинтересовани за спектроскопско одређивање површинске гравитације звезде помоћу спектралних линија (ЕВ < 100 мА) два хемијска елемента, Ел1 и Ел2. С обзиром на атмосферску температуру звезде, Ел1 је углавном у неутралној фази, док је Ел2 углавном јонизован. Које су линије најосетљивије на површинску гравитацију да би астрономи размотрили?
(A) Ел1 И (неутрално)
(B) Ел2 И (неутрално)
(C) Ел2 ИИ (једноструко јонизован)
(D) Ел1 ИИ (једноструко јонизован)

Астрономи проучавају звезду са Тефф од приближно 6000 К. Они су заинтересовани за спектроскопско одређивање површинске гравитације звезде помоћу спектралних линија (ЕВ < 100 мА) два хемијска елемента, Ел1 и Ел2. С обзиром на атмосферску температуру звезде, Ел1 је углавном у неутралној фази, док је Ел2 углавном јонизован. Које линије су најосетљивије на површинску гравитацију да би астрономи размотрили?
(A) Ел1 И (неутрално)
(B) Ел2 И (неутрално)
(C) Ел2 ИИ (једноструко јонизовано)
(D) Ел1 ИИ (једноструко јонизован)

Астрономи истражују звезду са ефективном температуром од приближно 6000 K. Они су заинтересовани да спектроскопски одреде површинску гравитацију звезде користећи спектралне линије (EW < 100 mA) два хемијска елемента, El1 и El2. С обзиром на атмосферску температуру звезде, El1 је углавном у неутралној фази, док је El2 углавном ионизован. Које су линије најосетљивије на површинску гравитацију које астрономи треба да размотре?
(A) El1 I (неутрални)
(B) El2 I (неутрални)
(C) El2 II (једаностепено ионизовани)
(D) El1 II (једаностепено ионизовани)


Замислите да се радиоактивна језгра Кс(З,А) могу распасти у И(З-2, А-4) емитујући алфа честицу са делимичним полуживотом од 3,0 минута. Кс(З,А) такође може да се распадне у К(З+1,А) распадањем $\бета^-$ са делимичним полуживотом од 0,098 минута. Ако је почетни број Кс језгара био 5*10^34, онда колика је активност $\алпха$ распада након 10 минута? Имајте на уму, овде је З број протона, а А масени број.
(A) 113.837 Bq
(B) 117.555 Bq
(C) 1.911*10^31 Bq
(D) 3.719 Bq

ЗамYслYте да се радYоаQтYвна језгра X(З,А) могу распастY у Y(З-2, А-4) емYтујућY алфа честYцу са делYмYчнYм полужYвотом од 3,0 мYнута. X(З,А) таQође може да се распадне у Q(З+1,А) распадањем $\бета^-$ са делYмYчнYм полужYвотом од 0,098 мYнута. АQо је почетнY број X језгара бYо 5*10^34, онда QолYQа је аQтYвност $\алпха$ распада наQон 10 мYнута? Yмајте на уму, овде је З број протона, а А масенY број.
(A) 113,837 БQ
(B) 117.555 БQ
(C) 1,911*10^31 БQ
(D) 3,719 БQ

Замислите да се радиоактивна језгра X(З,А) могу распасти у Y(З-2, А-4) емитујући алфа честицу са делимичним полуживотом од 3,0 минута. X(З,А) такође може да се распадне у Q(З+1,А) распадањем $\бета^-$ са делимичним полуживотом од 0,098 минута. Ако је почетни број X језгара био 5*10^34, онда колика је активност $\алпха$ распада након 10 минута? Имајте на уму, овде је З број протона, а А масени број.
(A) 113,837 БQ
(B) 117,555 БQ
(C) 1,911*10^31 БQ
(D) 3,719 БQ


Изаберите главне производе за следеће реакције.
4-аминофенол + 1 екв. пропионски анхидрид + (пиридин) ---> А
4-пропионамидофенил пропионат + НаОХ (Х2О) ---> Б
(A) А = 4-аминофенил пропионат, Б = 4-аминофенол
(B) А = Н-(4-хидроксифенил)пропионамид, Б = 4-аминофенол
(C) А = 4-аминофенил пропионат, Б = Н-(4-хидроксифенил)пропионамид
(D) А = Н-(4-хидроксифенил)пропионамид, Б = Н-(4-хидроксифенил)пропионамид

Изаберите главне производе за следеће реакције.
4-аминофенол + 1 екв. пропионски анхидрид + (пиридин) ---> А
4-пропионамидофенил пропионат + НаОХ (Х2О) ---> Б
(A) А = 4-аминофенил пропионат, B = 4-аминофенол
(B) А = Н-(4-хидроксифенил)пропионамид, B = 4-аминофенол
(C) А = 4-аминофенил пропионат, B = Н-(4-хидроксифенил)пропионамид
(D) А = Н-(4-хидроксифенил)пропионамид, B = Н-(4-хидроксифенил)пропионамид


Размотримо систем од 3 спин 1/2 честице са Хамилтонијаном, Х, датим са А*(С1*С2+С1*С3+С2*С3), где је А константа, а Си су спин оператори честице и. Стање спина може бити представљено са пси=1/скрт(3)*(уп1*уп2*довн3+уп1*довн2*уп3+довн1*уп2*уп3), где упи и довни представљају спин-уп и спин-довн стање честице и. Да ли је ово стање сопствена функција Х? Ако јесте, која је његова енергија? Ако није, колика је очекивана вредност Е?
(A) То је сопствено стање Х, са сопственом вредношћу 2/3*А*хбар^2
(B) То није сопствено стање Х, са очекиваном вредношћу 3/4*А*хбар^2
(C) То није сопствено стање Х, са очекиваном вредношћу 2/3*А*хбар^2
(D) То је сопствено стање Х, са сопственом вредношћу 3/4*А*хбар^2

Размотримо систем од 3 спин 1/2 честице са Хамилтонијаном, Х, датим са А*(С1*С2+С1*С3+С2*С3), где је А константа, а Си су спин оператори честице и. Стање спина може бити представљено са пси=1/скрт(3)*(уп1*уп2*довн3+уп1*довн2*уп3+довн1*уп2*уп3), где упи и довни представљају спин-уп и спин-довн стање честице и. Да ли је ово стање сопствена функција Х? Ако јесте, која је његова енергија? Ако није, колика је очекивана вредност Е?
(A) То је сопствено стање Х, са сопственом вредношћу 2/3Ахбар^2
(B) То није сопствено стање Х, са очекиваном вредношћу 3/4Ахбар^2
(C) То није сопствено стање Х, са очекиваном вредношћу 2/3Ахбар^2
(D) То је сопствено стање Х, са сопственом вредношћу 3/4Ахбар^2


сирћетна киселина се третира бромом, пиридином и анхидридом сирћетне киселине уз загревање, формирајући производ 1.

1 се загрева са етанолом и малом количином сумпорне киселине, формирајући производ 2.

2 се третира са натријум цијанидом, формирајући производ 3.

3 се затим третира са вишком натријум хидрида и 1,5-дибромопентана, формирајући крајњи производ 4.

колико ће различитих водоничних сигнала бити видљиво у 1Х НМР спектру од 4? (неки од њих су можда веома блиски по хемијском помаку и стога се не могу практично разликовати, али жељени одговор је број хемијски различитих водоника)
(A) 5
(B) 10
(C) 12
(D) 8

сирћетна киселина се третира бромом, пиридином и анхидридом сирћетне киселине уз загревање, формирајући производ 1.

1 се загрева са етанолом и малом количином сумпорне киселине, формирајући производ 2.

2 се третира са натријум цијанидом, формирајући производ 3.

3 се затим третира са вишком натријум хидрида и 1,5-дибромопентана, формирајући крајњи производ 4.

колико ће различитих водоничних сигнала бити видљиво у 1Х НМР спектру од 4? (неки од њих су можда веома блиски по хемијском помаку и стога се не разликују практично, али жељени одговор је број хемијски различитих водоника)
(A) 5
(B) 10
(C) 12
(D) 8


Свемирски брод који путује брзином 0,5ц дуж к-осе у односу на земљу испаљује метак са вектором брзине (0.3ц,0.1ц,0.3ц) у односу на свемирски брод, где је ц брзина светлости. Колика је величина вектора брзине метка како га види посматрач на Земљи?
(A) ~0,86ц
(B) ~0,81 ц
(C) ~0,79 ц
(D) ~0,73ц


С обзиром на реакцију која почиње са 4,5-диметилциклохекс-4-ен-1,2-дикарбонитрилом и формира 2,3-диметилбута-1,3-диен и малеонитрил. Објасните зашто додавање анхидрида малеинске киселине изазива померање реакције више удесно.
(A) Анхидрид малеинске киселине се претвара у 4,5-диметилциклохекс-4-ен-1,2-дикарбонитрил и то узрокује померање равнотеже ка реактантима.
(B) Анхидрид малеинске киселине реагује са 4,5-диметилциклохекс-4-ен-1,2-дикарбонитрилом и додавање реактанта изазива померање равнотеже ка производима.
(C) Малеински анхидрид се претвара у малеонитрил и додавање производа доводи до померања равнотеже ка производима.
(D) Анхидрид малеинске киселине реагује са 2,3-диметилбута-1,3-диеном и уклањање производа доводи до померања равнотеже ка производима.

С обзиром на реакцију која почиње са 4,5-диметилциклохекс-4-ен-1,2-дикарбонитрилом и формира 2,3-диметилбута-1,3-диен и малеонитрил. Објасните зашто додавање анхидрида малеинске киселине изазива померање реакције више удесно.
(A) Анхидрид малеинске киселине се претвара у 4,5-диметилциклохекс-4-ен-1,2-дикарбонитрил и то узрокује померање равнотеже ка реактантима.
(B) Анхидрид малеинске киселине реагује са 4,5-диметилциклохекс-4-ен-1,2-дикарбонитрилом и додавање реактаната изазива померање равнотеже ка производима.
(C) Малеински анхидрид се претвара у малеонитрил и додавање производа доводи до померања равнотеже ка производима.
(D) Анхидрид малеинске киселине реагује са 2,3-диметилбута-1,3-диеном и уклањање производа доводи до померања равнотеже ка производима.

С обзиром на реакцију која почиње са 4,5-диметилциклохекс-4-ен-1,2-дикарбонитрилом и формира 2,3-диметилбута-1,3-диен и малеонитрил. Објасните зашто додавање анхидрида малеинске киселине изазива померање реакције више удесно.
(A) Малеински анхидрид се претвара у 4,5-диметилциклохекс-4-ен-1,2-дикарбонитрил и то узрокује померање равнотеже ка реактантима.
(B) Анхидрид малеинске киселине реагује са 4,5-диметилциклохекс-4-ен-1,2-дикарбонитрилом и додавање реактаната изазива померање равнотеже ка производима.
(C) Малеински анхидрид се претвара у малеонитрил и додавање производа доводи до померања равнотеже ка производима.
(D) Анхидрид малеинске киселине реагује са 2,3-диметилбута-1,3-диеном и уклањање производа узрокује померање равнотеже ка производима.


„Научници имају за циљ да открију плазмидно посредовану хинолонску резистенцију из Клебсиелла пнеумониае циљањем на три плазмидно посредована гена отпорности на хинолон кнрА, кнрБ и кнрС.
Користио је мултиплекс ПЦР користећи следеће услове 12,5 µл 2Кс ПЦР мастер мешавине, 2 µл екстракта плазмидне ДНК, 1 µл смеше еквимоларног прајмера и 9,5 µл воде без нуклеазе за укупно 25 µл реакционе запремине.
ДНК траке су визуелизоване стављањем гела на УВ трансилуминатор и јасне траке су визуелизоване само са величином од 40 парова база.

Шта од следећег објашњава претходни сценарио? "
(A) Успешно откривање кнрА, кнрБ и кнрС гена
(B) Неопходан је корак за претварање РНК у ДНК
(C) Немогуће је да хинолони имају плазмидно посредоване гене јер хинолони већ имају ефекат лечења плазмидом.
(D) Дизајн прајмера и њихове концентрације треба оптимизовати

„Научници имају за циљ да открију плазмидно посредовану хинолонску резистенцију из Клебсиелла пнеумониае циљањем на три плазмидно посредована гена отпорности на хинолон кнрА, кнрБ и кнрС.
Користио је мултиплекс ПЦР користећи следеће услове 12,5 µл 2Кс ПЦР мастер мешавине, 2 µл екстракта плазмидне ДНК, 1 µл смеше еквимоларног прајмера и 9,5 µл воде без нуклеазе за укупно 25 µл реакционе запремине.
ДНК траке су визуелизоване стављањем гела на УВ трансилуминатор и јасне траке су визуелизоване само са величином од 40 парова база.

Шта од следећег објашњава претходни сценарио? "
(A) Успешно откривање кнрА, кнрБ и кнрС гена
(B) Неопходан је корак за претварање РНК у ДНК
(C) Немогуће је да хинолони имају плазмидно посредоване гене јер хинолони већ имају ефекат лечења плазмидом.V
(D) Дизајн прајмера и њихове концентрације треба оптимизовати

„Научници имају за циљ да открију резистенцију на хинолон посредовану плазмидом из Клебсиелла пнеумониае циљањем на три плазмидно посредована гена отпорности на хинолон кнрА, кнрБ и кнрС.
Користио је мултиплекс ПЦР користећи следеће услове 12,5 µл 2Кс ПЦР мастер мешавине, 2 µл екстракта плазмидне ДНК, 1 µл мешавине еквимоларног прајмера и 9,5 µл воде без нуклеазе за укупно 25 µл реакционе запремине.
ДНК траке су визуелизоване стављањем гела на УВ трансилуминатор и јасне траке су визуелизоване само са величином од 40 парова база.

Шта од следећег објашњава претходни сценарио? "
(A) Успешно откривање кнрА, кнрБ и кнрС гена
(B) Неопходан је корак за претварање РНК у ДНК
(C) Немогуће је да хинолони имају плазмидно посредоване гене јер кинолони већ имају ефекат лечења плазмидом.
(D) Дизајн прајмера и њихове концентрације треба оптимизовати


метиллитијум се полако додаје у раствор дихлоротитаноцена, стварајући живо наранџасти производ 1.

1 се загрева камфором да би се добио производ 2.

вишак цинкове прашине се додаје у раствор диетил етра 2, након чега следи споро додавање трихлорацетил хлорида, који формира производ 3.

колики су мултиплицитети два најзаштићенија језгра водоника у 1Х нмр спектру 3 (постоји неколико могућих изомера 3, али је одговор исти за све њих).
(A) дублет, мултиплет
(B) дублет дублета, дублет дублета
(C) синглет, мултиплет
(D) дублет, дублет

Метиллитијум се полако додаје у раствор дихлоротитаноцена, стварајући живописни наранџасти производ 1.

1 се загрева са камфором да би се произвео производ 2.

Вишак цинкове прашине се додаје у раствор диетил етра од 2, након чега следи споро додавање трихлороацетил хлорида, који формира производ 3.

које су вишеструкости два најзаштићенија језгра водоника у 1H нмр спектру 3 (постоји неколико могућих изомера 3, али одговор је исти за све њих).
(A) дублет, мултиплет
(B) дублет дублета, дублет дублета
(C) сингл, мултиплет
(D) дублет, дублет

метиллитијум се полако додаје у раствор дихлоротитаноцена, стварајући живо наранџасти производ 1.

1 се загрева камфором да би се добио производ 2.

вишак цинкове прашине се додаје у раствор диетил етра 2, након чега следи споро додавање трихлорацетил хлорида, који формира производ 3.

колики су мултиплицитети два најзаштићенија језгра водоника у 1Х нмр спектру од 3 (постоји неколико могућих изомера за 3, али је одговор исти за све њих).
(A) дублет, мултиплет
(B) дублет дублета, дублет дублета
(C) синглет, мултиплет
(D) дублет, дублет


Током развоја вишећелијског организма, сложене сигналне мреже модулирају и усмеравају развој и стварају облике и функције. Који процес је мало вероватно да ће се десити током регулације развоја вишећелијских организама?
(A) Метилација ДНК и ацетилација хистона, у сарадњи са малом РНК посредованом пост-транскрипционом регулацијом, синергистички модулирају просторну и временску динамику експресије гена
(B) Фосфорилација и убиквитинација различитих протеина да би се променио молекуларни фенотип ћелија током развоја вишећелијског организма
(C) Контрола експресије протеина у различитим ћелијама организма у развоју путем трговине мРНА
(D) Сензирање суседних ћелија коришћењем кратких молекула шећера за координацију густине ћелија током развоја вишећелијског организма

Током развоја вишећелијског организма, сложене сигналне мреже модулирају и усмеравају развој и стварају облике и функције. Који процес је мало вероватно да ће се десити током регулације развоја вишећелијских организама?
(A) ДНК метилација и ацетилација хистона, у складу са малом РНК посредованом пост-транскрипционом регулацијом, синергистички модулирају просторну и временску динамику експресије гена
(B) Фосфорилација и убиквитинација различитих протеина да би се променио молекуларни фенотип ћелија током развоја вишећелијског организма
(C) Контрола експресије протеина у различитим ћелијама организма у развоју путем трговине мРНА
(D) Сензирање суседних ћелија помоћу кратких молекула шећера за координацију густине ћелија током развоја вишећелијског организма


Узмите у обзир потенцијал коначног бунара који је дефинисан у региону-I од x=0 до x=а је 0 и свуда изван за регион-II, x<0 и регион-III, x>а потенцијал је дефинисан као V. Сада, честица заробљена у овој потенцијалној бушотини има енергију Е<V. За такав сценарио, колика би могла бити вероватна густина струје Ј произведена у регионима II и III.
Густина струје вероватноће Ј у квантном механичком систему је дефинисана са,
J= (ℏ/(2mi))( Ψ∇Ψ*- Ψ*∇Ψ )
Овде Ψ је таласна функција у области од интереса.
(A) позитивно и стварно
(B) негативно и стварно
(C) имагинарни
(D) нула

Узмите у обзир потенцијал коначног бунара који је дефинисан у региону-И од к=0 до к=а је 0 и свуда изван за регион-ИИ, к<0 и регион-ИИИ, к>а потенцијал је дефинисан као В. Сада, честица заробљена у овој потенцијалној бушотини има енергију Е<В. За такав сценарио, колика би могла бити вероватна густина струје Ј произведена у регионима ИИ и ИИИ.
Густина струје вероватноће Ј у квантном механичком систему је дефинисана са,
Ј= (ℏ/(2ми))( Ψ∇Ψ*- Ψ*∇Ψ)
Овде Ψ је таласна функција у области од интереса.
(A) позитивно и стварно
(B) негативан и реалан
(C) имагинарно
(D) нула

Узмите у обзир потенцијал коначног пескара који је дефинисан у региону-И од x =0 до x =а је 0 и свуда изван за регион-ИИ, x <0 и регион-ИИИ, x >а потенцијал је дефинисан као В. Сада, честица заробљена у овој потенцијалној бушотини има енергију Е<В. За такав сценарио, колика би могла бити вероватна густина струје Ј произведена у регионима ИИ и ИИИ.
Вероватна густина струје Ј у квантном механичком систему је дефинисана са,
Ј= (ℏ/(2ми))( Ψ∇Ψ*- Ψ*∇Ψ)
Овде Ψ је таласна функција у области од интереса.
(A) позитивно и стварно
(B) негативно и стварно
(C) имагинарни
(D) нула


Систем чија је таласна функција у квантном хармонијском осцилатору на т=0 дата са,
\пси (к) = 1/\скрт(3) \пхи_0(к) + 1/\скрт(2) пхи_1(к) + 1/скрт(6) \пхи_3(к).
Израчунајте вредност (а^{\бодеж} + 1/2 )\хбар \омега за дату таласну функцију.
(A) Е= (5/2)\хбар \омега
(B) Е=(17/12) \хбар \омега
(C) Е= (13/12)\хбар \омега
(D) Е= (3/2)\хбар \омега

Систем чија је волнa функција у квантном хармонијском осцилатору на т=0 дата са,
\пси (к) = 1/\скрт(3) \пхи_0(к) + 1/\скрт(2) пхи_1(к) + 1/\скрт(6) \пхи_3(к).
Израчунајте вредност (а^{\бодеж} + 1/2 )\хбар \омега за дату таласну функцију.
(A) Е= (5/2)\хбар \омега
(B) Е=(17/12) \хбар \омега
(C) Е= (13/12)\хбар \омега
(D) Е= (3/2)\хбар \омега


Истраживач истражује улогу ПИ3К/МТОР пута у преживљавању и пролиферацији ћелија рака дојке. Они настављају да третирају ћелије МЦФ7 различитим лековима који блокирају компоненте пута на следећи начин:

1) ДМСО (контрола)
2) 2 уМ МК2206
3) 5 уМ ГДЦ-0941
4) 1 нМ рапамицин
5) 1 нМ Рапалинк-1
6) 1 уМ АЗД8055
7) 0,5 уМ ГСК2126458
8) 2 уМ МК2206 + 1 нМ Рапалинк-1
9) 2 уМ МК2206 + 1 нМ рапамицин
10) 2 уМ МК2206 + 1 уМ АЗД8055
11) 5 уМ ГДЦ-0941 + 1 нМ Рапалинк-1
12) 5 уМ ГДЦ-0941 + 1 нМ рапамицин
13) 5 уМ ГДЦ-0941 + 1 уМ АЗД8055
Сви ови третмани су давани са пуним освежавањем медијума (који садржи серум) са ћелијама одржаваним на 37°Ц и 5% ЦО2 током трајања третмана. Претпоставимо да су сви лекови примењени у концентрацијама које у потпуности инхибирају њихове мете и да су ванциљни при овим концентрацијама минимални. У временској тачки од 6 сати припремљени су ћелијски лизати за све ове услове третмана. У временској тачки од 48 сати, ЦиКуант Дирецт је коришћен за одређивање удела живих ћелија у односу на контролу (контрола постављена на 100%). Вестерн блотови су изведени на лизатима сакупљеним у 6 сати за различите фосфо протеине на путу да би се одредио ефекат ових лекова на ћелијску сигнализацију. Претпоставимо да је ово довољно времена за потпуно ширење сигнала до низводних чланова пута. За вестерн блотове фосфо места, као и одговарајући укупни протеини, испитани су за свако стање. Ови сигнали су нормализовани један према другом (тј. пСер473 Акт сигнал је подељен са Акт сигналом). Ове нормализоване вредности су затим изражене као проценат контролних вредности (контрола постављена на 100%). Испод су вредности сигнала живе ћелије и фосфо места изражене као проценат контроле за свако стање у следећем редоследу: Жива ћелија / пСер473 Акт / пТхр308 Акт / пТхр246 ПРАС40 / пТхр37 & пТхр46 4Е-БП1 / пТхр389 С6К
1) 100 / 100 / 100 / 100 / 100 / 100
2) 70 / 0 / 0 / 0 / 70 / 30
3) 40 / 0 / 0 / 0 / 30 / 0
4) 80 / 250 / 250 / 150 / 100 / 0
5) 60 / 250 / 250 / 150 / 0 / 0
6) 50 / 0 / 250 / 150 / 0 / 0
7) 2 / 0 / 0 / 0 / 0 / 0
8) 7 / 0 / 0 / 0 / 0 / 0
9) 60 / 0 / 0 / 0 / 70 / 0
10) 5 / 0 / 0 / 0 / 0 / 0
11) 3 / 0 / 0 / 0 / 0 / 0
12) 40 / 0 / 0 / 0 / 30 / 0
13) 2 / 0 / 0 / 0 / 0 / 0
Које киназе ПИ3К/МТОР пута преносе већину ефекта на ћелијску пролиферацију и преживљавање у МЦФ7?
(A) АКТ1/2/3 (претпостави потпуну редундантност функције изоформе) и мТОРЦ2
(B) ПИК3ЦА/Б/Ц/Д (претпостави потпуну редундантност функције изоформе) и мТОРЦ1
(C) мТОРЦ1 и мТОРЦ2
(D) АКТ1/2/3 (претпостави потпуну редундантност функције изоформе) и мТОРЦ1

Истраживач истражује улогу ПИ3К/МТОР пута у преживљавању и пролиферацији ћелија рака дојке. Они настављају да третирају МЦФ7 ћелије различитим лековима који блокирају компоненте пута на следећи начин:

1) ДМСО (контрола)
2) 2 уМ МК2206
3) 5 уМ ГДЦ-0941
4) 1 нМ рапамицин
5) 1 нМ Рапалинк-1
6) 1 уМ АЗД8055
7) 0,5 уМ ГСК2126458
8) 2 уМ МК2206 + 1 нМ Рапалинк-1
9) 2 уМ МК2206 + 1 нМ рапамицин
10) 2 уМ МК2206 + 1 уМ АЗД8055
11) 5 уМ ГДЦ-0941 + 1 нМ Рапалинк-1
12) 5 уМ ГДЦ-0941 + 1 нМ рапамицин
13) 5 уМ ГДЦ-0941 + 1 уМ АЗД8055

Сви ови третмани су давани са пуним освежавањем медијума (који садржи серум) са ћелијама одржаваним на 37°Ц и 5% ЦО2 током трајања третмана. Претпоставимо да су сви лекови примењени у концентрацијама које у потпуности инхибирају њихове мете и да су ванциљни при овим концентрацијама минимални. У временској тачки од 6 сати припремљени су ћелијски лизати за све ове услове третмана. У временској тачки од 48 сати, ЦиКуант Дирецт је коришћен за одређивање удела живих ћелија у односу на контролу (контрола постављена на 100%). Вестерн блотови су изведени на лизатима сакупљеним у 6 сати за различите фосфо протеине на путу да би се одредио ефекат ових лекова на ћелијску сигнализацију. Претпоставимо да је ово довољно времена за потпуно ширење сигнала до низводних чланова пута. За вестерн блотове фосфо места, као и одговарајући укупни протеини, испитани су за свако стање. Ови сигнали су нормализовани један према другом (тј. пСер473 Акт сигнал је подељен са Акт сигналом). Ове нормализоване вредности су затим изражене као проценат контролних вредности (контрола постављена на 100%). Испод су вредности сигнала живе ћелије и фосфо места изражене као проценат контроле за свако стање у следећем редоследу: Жива ћелија / пСер473 Акт / пТхр308 Акт / пТхр246 ПРАС40 / пТхр37 & пТхр46 4Е-БП1 / пТхр389 С6К

1) 100 / 100 / 100 / 100 / 100 / 100
2) 70 / 0 / 0 / 0 / 70 / 30
3) 40 / 0 / 0 / 0 / 30 / 0
4) 80 / 250 / 250 / 150 / 100 / 0
5) 60 / 250 / 250 / 150 / 0 / 0
6) 50 / 0 / 250 / 150 / 0 / 0
7) 2 / 0 / 0 / 0 / 0 / 0
8) 7 / 0 / 0 / 0 / 0 / 0
9) 60 / 0 / 0 / 0 / 70 / 0
10) 5 / 0 / 0 / 0 / 0 / 0
11) 3 / 0 / 0 / 0 / 0 / 0
12) 40 / 0 / 0 / 0 / 30 / 0
13) 2 / 0 / 0 / 0 / 0 / 0

Које киназе ПИ3К/МТОР пута преносе већину ефекта на ћелијску пролиферацију и преживљавање у МЦФ7?
(A) АКТ1/2/3 (претпостави потпуну редундантност функције изоформе) и мТОРЦ2
(B) ПИК3ЦА/Б/Ц/Д (претпостави потпуну редундантност функције изоформе) и мТОРЦ1
(C) мТОРЦ1 и мТОРЦ2
(D) АКТ1/2/3 (претпостави потпуну редундантност функције изоформе) и мТОРЦ1


Постоји скуп РНК од приближно 200 или више нуклеотида у дужини, који немају или имају ограничен капацитет кодирања. Која од следећих изјава садржи неистину о овој класи РНК?
(A) Они могу да интерактирају са специфичним факторима спајања и на тај начин модулишу алтернативно спајање
(B) Могу бити укључени у инактивацију целих хромозома
(C) Они могу да секвестрирају миРНА тако што се понашају као сунђери, што последично повећава нивое месинџерских РНК циљаних на миРНА
(D) Могу да циркуларизирају, тј. формирају непрекидну затворену петљу кроз формирање водоничне везе између 5 основних и 3 почетна крајева.

Постоји скуп РНК од приближно 200 или више нуклеотида дужине, који немају или имају ограничен капацитет кодирања. Која од следећих изјава садржи неистину о овој класи РНК?
(A) Они могу да комуницирају са специфичним факторима спајања и на тај начин модулишу алтернативно спајање
(B) Могу бити укључени у инактивацију целих хромозома
(C) Они могу да секвестрирају миРНА тако што се понашају као сунђери, што последично повећава нивое месинџер РНК циљаних на миРНА
(D) Могу да циркуларизују, тј. формирају непрекидну затворену петљу кроз формирање водоничне везе између 5 основних и 3 основних краја.

Постоји скуп РНК од приближно 200 или више нуклеотида дужине, који немају или имају ограничен капацитет кодирања. Која од следећих изјава садржи неистину о овој класи РНК?
(A) Они могу да комуницирају са специфичним факторима спајања и на тај начин модулишу алтернативно спајање
(B) Могу бити укључени у инактивацију целих хромозома
(C) Они могу да секвестрирају миРНА тако што се понашају као сунђери, што последично повећава нивое месинџерских РНК циљаних на миРНА
(D) Могу да циркуларизују, тј. формирају непрекидну затворену петљу кроз формирање водоничне везе између 5 основних и 3 почетна краја.


Супернова се догодила у нашој галаксији. Део избацивања супернове креће се директно ка центру Галаксије. И избачени део и галаксија су инерцијални референтни оквири. Из референтног оквира избацивања центар Галаксије се креће брзином од 60 000 км/с (шездесет хиљада километара у секунди) према њему.
Коју удаљеност пређе избацивање у референтном оквиру Галаксије када у референтном оквиру избацивања прође 50 секунди?

(Напомена: Гравитација се може занемарити, а ротација и револуција Галаксије се могу занемарити.)
(A) 2 940 000 км.
(B) 2 880 000 км.
(C) 3 000 000 км.
(D) 3 060 000 км.


Изаберите одговарајуће интермедијере за следеће реакције.
(хлорометокси)етан + ЦХ3ОХ ---> (метоксиметокси)етан (А)
(2-хлоретил)(фенил)сулфан + ЦХ3ЦХ2ОХ ---> (2-етоксиетил)(фенил)сулфан (Б)
(A) А = етил(метилен)оксонијум, Б = етил(2-(фенилтио)етил)оксонијум
(B) А = (етоксиметил)(метил)оксонијум, Б = 1-фенилтииран-1-ијум
(C) А = (етоксиметил)(метил)оксонијум, Б = етил(2-(фенилтио)етил)оксонијум
(D) А = етил(метилен)оксонијум, Б = 1-фенилтииран-1-ијум


Сферна шкољка полупречника Р има расподелу електричног набоја на својој површини. Површинска густина наелектрисања је описана са σ(θ)=4 цос(θ), где је θ угао у односу на з-осу. Нема набоја унутар или изван љуске, а у околном простору постоји вакуум. Циљ је одредити електрични потенцијал унутар (φ_ин) и изван (φ_оут) сферне љуске.
(A) φ_in = (4r/3ε0)cos(θ), φ_out = (2R^3/3ε0 r^2)sin(θ)
(B) φ_in = 0 , φ_out = (2R^3/3ε0 r^2)sin(θ)
(C) φ_in = 0 , φ_out = (4R^3/3ε0 r^2)cos(θ)
(D) φ_in = (4r/3ε0)cos(θ) , φ_out = (4R^3/3ε0 r^2)cos(θ)

СфеРна шкољка полупРечника Р има Расподелу електРичног набоја на својој повРшини. ПовРшинска густина наелектРисања је описана са σ(θ)=4 кос(θ), где је θ угао у односу на з-осу. Нема набоја унутаР или изван љуске, а у околном пРостоРу постоји вакуум. Циљ је одРедити електРични потенцијал унутаР (φ_ин) и изван (φ_оут) сфеРне љуске.
(A) φ_ин = (4Р/3ε0)кос(θ), φ_оут = (2Р^3/3ε0 Р^2)син(θ)
(B) φ_ин = 0 , φ_оут = (2Р^3/3ε0 Р^2)син(θ)
(C) φ_ин = 0 , φ_оут = (4Р^3/3ε0 Р^2)кос(θ)
(D) φ_ин = (4Р/3ε0)кос(θ) , φ_оут = (4Р^3/3ε0 Р^2)кос(θ)


Честице се сударају у центру сферног детектора стварајући нову врсту честица које путују непрекидно ултрарелативистичким брзинама високо центрираним око Лоренцовог фактора од ~20. У просеку, једна трећина ових брзо распадајућих честица доспева до унутрашњих зидова детектора.
Радијус детектора је 30 метара.

Који је Лоренцов фактор потребан да би око две трећине ових честица стигло до унутрашњих зидова детектора?
(A) 40
(B) 28
(C) 68
(D) 54

Честице се сударају у центру сферног детектора који производи нову врсту честица које путују непрекидно ултра-релативистичким брзинама високо усредсређеним око Лорентзовог фактора ~ 20. У просеку, једна трећина ових честица које се брзо распадају допире до унутрашњих зидова детектора.
Радијус детектора је 30 метара.

Који Лорентзов фактор је потребан да би око две трећине ових честица стигло до унутрашњих зидова детектора?
(A) 40
(B) 28
(C) 68
(D) 54

Честице се судариле су у средишту сферног детектора који производе нове врсте честица које путују непрекидно у ултра релативистичким брзинама веома усредсређени на лорентз фактор од ~ 20. У просеку, трећина ових честица брзог пропадања достиже унутрашње зидове детектора.
Радијус детектора је 30 метара.

Који је лорентз фактор потребан да би се имало око две трећине ових честица које достижу унутрашње зидове детектора?
(A) 40
(B) 28
(C) 68
(D) 54


Размотримо квантно механички систем који садржи честицу масе $м$ која се креће у истропичном тродимензионалном потенцијалу облика $В(р) = 1/2 м \омега^2 р^2$ који одговара делуној сили која се повинује Хуковом закону. Овде је $\омега$ угаона фреквенција осциловања, а $р$ је радијално растојање честице од почетка у сферној поларној координати. Колика је вредност енергије трећег побуђеног стања и колико је линеарно независних сопствених функција могуће за исту енергетску својствену вредност?
(A) 11 \пи^2 \хбар^2 / (2м р^2), 3
(B) 11 \пи^2 \хбар^2 / (2м р^2), 10
(C) (9/2) \хбар \омега, 3
(D) (9/2) \хбар \омега , 10

Размотримо квантно механички систем који садржи честицу масе $м$ која се креће у истропичном тродимензионалном потенцијалу облика $В(р) = 1/2 м \омега^2 р^2$ који одговара делуној сили која се повинује Хуковом закону. Овде је $\омега$ угаона фреквенција осциловања, а $р$ радијално растојање честице од почетка у сферној поларној координати. Колика је вредност енергије трећег побуђеног стања и колико је линеарно независних сопствених функција могуће за исту енергетску својствену вредност?
(A) 11 \пи^2 \хбар^2 / (2м р^2), 3
(B) 11 \пи^2 \хбар^2 / (2м р^2), 10
(C) (9/2) \хбар \омега, 3
(D) (9/2) \хбар \омега , 10


У току неке хемије пептида, третирате заштићени дипептид Боц-Пхе-Ала(3-Н3)-ОМе [Пхе = Л-фенилаланин; Ала(3-Н3) = 3-азидо-Л-аланин] са нуклеофилном базом. Примећујете да се азидо група током реакције замењује нуклеофилном базом (тј. нуклеофил формира везу са β-угљеником аминокиселине). Претпостављате да је дошло до реакције β-елиминације – адиције Мајкла.

Шта од следећег је најјачи доказ за овај механизам?
(A) Растворљивост дипептида се смањује, а затим повећава.
(B) Постоји одсуство апсорпционе траке азида у ИР спектру производа.
(C) Постоји разлика у величини оптичке ротације између почетног дипептида и производа.
(D) Два нова ЛЦМС пика се појављују током реакције, од којих оба имају исти масени спектар.

У току неке пептидне хемије, третирате заштићени дипептид Боц-Пхе-Ала (3-N3) -ОМе [Пхе = Л-фенилаланин; Ала (3-N3) = 3-азидо-Л-аланин] са нуклеофилном базом. Приметили сте да се азидо група замењује нуклеофилном базом током реакције (тј. нуклеофил формира везу са β-угљеником аминокиселине). Претпостављате да је дошло до реакције β-елиминације-Мајкла.

Који од следећих је најјачи доказ за овај механизам?
(A) Растворљивост дипептида се смањује, а затим повећава.
(B) Постоји одсуство азидног апсорпционог опсега у ИР спектру производа.
(C) Постоји разлика у величини оптичке ротације између почетног дипептида и производа.
(D) Два нова ЛЦМС врхови се појављују током реакције, од којих оба имају исти масени спектар.


Органски хемичар изводи две реакције.
Реакција И:
(С)-5-метоксихексан-3-он се третира са ЛАХ након чега следи кисела обрада.
Реакција ИИ:
Пентан-2,4-дион се третира са вишком НаБХ4 након чега следи кисела обрада.
Напредак реакција се прати коришћењем ТЛЦ. Након што су реакције 100% завршене, производи из обе реакције се комбинују и раде на ХПЛЦ колони нормалне фазе и ХПЛЦ колони напуњеној хиралном стационарном фазом.
Колико пикова хемичар примећује на хроматограмима?
(A) 4 пика у хиралној ХПЛЦ и 2 пика у ХПЛЦ нормалне фазе
(B) 3 пика у хиралној ХПЛЦ и 2 пика у ХПЛЦ нормалне фазе
(C) 3 пика у хиралној ХПЛЦ и ХПЛЦ нормалне фазе
(D) 5 пикова у хиралној ХПЛЦ и 4 пика у ХПЛЦ нормалне фазе


Лист направљен од електрично везаних металних слојева А и Б изложен је монохроматском равном таласу при нормалном упаду. Дубина и дебљина слоја А је 1 микрометар и 460,5 нанометара. Која од следећих вредности дубине и дебљине слоја Б, респективно, би постигла укупно слабљење снаге упадног таласа кроз плочу од 3 дБ.
(A) 4 микрометра и 460,5 нанометара
(B) 2 микрометра и 921,0 нанометара
(C) 2 микрометра и 230,2 нанометра
(D) 4 микрометра и 921,0 нанометара

Лист направљен од електрично везаних металних слојева А и Б је изложен монохроматском равном таласу при нормалној учесталости. Дубина коже и дебљина слоја А је 1 микрометар и 460,5 нанометара, респективно. Која од следећих вредности дубине и дебљине коже, респективно, слоја Б би постигла укупно 3 дБ слабљење снаге инцидентног таласа кроз лист.
(A) 4 микрометра и 460,5 нанометара
(B) 2 микрометра и 921.0 нанометара
(C) 2 микрометра и 230,2 нанометара
(D) 4 микрометра и 921.0 нанометара


Који од следећих молекула настаје када се 5-бутилнона-2,6-диен загрева?
(A) 5-етилундека-2,6-диен
(B) 5-етил-4-метилдека-2,6-диен
(C) 5-етил-4-метилдека-2,6-диен
(D) 4-етил-3-метилдека-1,5-диен


Честитамо, управо сте добили посао из снова у једној од најбољих лабораторија за структурну биологију на Универзитету Станфорд у Калифорнији. Без даљег одлагања, главни истраживач објашњава да је приоритет у овом тренутку производња у Е. цоли БЛ21, а затим пречишћавање хуманог протеина П53 што је брже могуће.

Аминокиселинска секвенца овог протеина је следећа:
МЕЕПКСДПСВЕППЛСКЕТФСДЛВКЛЛПЕННВЛСПЛПСКАМДДЛМЛСПДДИЕКВФТЕДПГПДЕАПРМПЕААППВАПАПААПТПААПАПАПСВПЛСССВПСККТИКГСИГФРЛГФЛХСГТАКСВТЦТИСПАЛНКМФЦКЛАКТЦПВКЛВВДСТПППГТРВХАИИКВР ВЕГНЛРВЕИЛДДРНТФРХСВВВПИЕППЕВГСДЦТТИХИНИМЦНССЦМГГМНРРПИЛТИИТЛЕДССГНЛЛГРНСФЕВРВЦАЦПГРДРРТЕЕЕНЛРККГЕПХХЕЛППГСТКРАЛПННТСССПКПКККПЛДГЕИФТЛКИРГРЕРФЕМФРЕЛНЕАЛЕЛКДАКАГКЕПГГСРАХССХЛПСХККЛГГСРАХССХЛПКСДХ

Добили сте 4 плазмида који садрже 4 различите секвенце, који ћете користити?
(A) ATGGAGGAGCCGCAGTCAGATCCTAGCGTCGAGCCCCCTCTGAGTCAGGAAACATTTTCAGACCTATGGA
AACTACTTCCTGAAAACAACGTTCTGTCCCCCTTGCCGTCCCAAGCAATGGATGATTTGATGCTGTCCCC
GGACGATATTGAACAATGGTTCACTGAAGACCCAGGTCCAGATGAAGCTCCCAGAATGCCAGAGGCTGCT
CCCCCCGTGGCCCCTGCACCAGCAGCTCCTACACCGGCGGCCCCTGCACCAGCCCCCTCCTGGCCCCTGT
CATCTTCTGTCCCTTCCCAGAAAACCTACCAGGGCAGCTACGGTTTCCGTCTGGGCTTCTTGCATTCTGG
GACAGCCAAGTCTGTGACTTGCACGTACTCCCCTGCCCTCAACAAGATGTTTTGCCAACTGGCCAAGACC
TGCCCTGTGCAGCTGTGGGTTGATTCCACACCCCCGCCCGGCACCCGCGTCCGCGCCATGGCCATCTACA
AGCAGTCACAGCACATGACGGAGGTTGTGAGGCGCTGCCCCCACCATGAGCGCTGCTCAGATAGCGATGG
TCTGGCCCCTCCTCAGCATCTTATCCGAGTGGAAGGAAATTTGCGTGTGGAGTATTTGGATGACAGAAAC
ACTTTTCGACATAGTGTGGTGGTGCCCTATGAGCCGCCTGAGGTTGGCTCTGACTGTACCACCATCCACT
ACAACTACATGTGTAACAGTTCCTGCATGGGCGGCATGAACCGGAGGCCCATCCTCACCATCATCACACT
GGAAGACTCCAGTGGTAATCTACTGGGACGGAACAGCTTTGAGGTGCGTGTTTGTGCCTGTCCTGGGAGA
GACCGGCGCACAGAGGAAGAGAATCTCCGCAAGAAAGGGGAGCCTCACCACGAGCTGCCCCCAGGGAGCA
CTAAGCGAGCACTGCCCAACAACACCAGCTCCTCTCCCCAGCCAAAGAAGAAACCACTGGATGGAGAATA
TTTCACCCTTCAGATCCGTGGGCGTGAGCGCTTCGAGATGTTCCGAGAGCTGAATGAGGCCTTGGAACTC
AAGGATGCCCAGGCTGGGAAGGAGCCAGGGGGGAGCAGGGCTCACTCCAGCCACCTGAAGTCCAAAAAGG
GTCAGTCTACCTCCCGCCATAAAAAACTCATGTTCAAGACAGAAGGGCCTGACTCAGACTGA
(B) ATGGAGGAGCCGCAGTCAGATCCTAGCGTCGAGCCGCCTCTGAGTCAGGAAACATTTTCAGACCTATGGA
AACTACTTCCTGAAAACAACGTTCTGTCCCCGTTGCCGTCCCAAGCAATGGATGATTTGATGCTGTCCCC
GGACGATATTGAACAATGGTTCACTGAAGACCCAGGTCCAGATGAAGCTCCCAGAATGCCAGAGGCTGCT
CCCCCCGTGGCCCCTGCACCAGCAGCTCCTACACCGGCGGCCCCTGCACCAGCCCCCTCCTGGCCCCTGT
CATCTTCTGTCCCTTCCCAGAAAACCTACCAGGGCAGCTACGGTTTCCGTCTGGGCTTCTTGCATTCTGG
GACAGCCAAGTCTGTGACTTGCACGTACTCCCCTGCCCTCAACAAGATGTTTTGCCAACTGGCCAAGACC
TGCCCTGTGCAGCTGTGGGTTGATTCCACACCCCCGCCCGGCACCCGCGTCCGCGCCATGGCCATCTACA
AGCAGTCACAGCACATGACGGAGGTTGTGAGGCGCTGCCCCCACCATGAGCGCTGCTCAGATAGCGATGG
TCTGGCCCCTCCTCAGCATCTTATCCGAGTGGAAGGAAATTTGCGTGTGGAGTATTTGGATGACAGAAAC
ACTTTTCGACATAGTGTGGTGGTGCCCTATGAGCCGCCTGAGGTTGGCTCTGACTGTACCACCATCCACT
ACAACTACATGTGTAACAGTTCCTGCATGGGCGGCATGAACCGGAGGCCCATCCTCACCATCATCACACT
GGAAGACTCCAGTGGTAATCTACTGGGACGGAACAGCTTTGAGGTGCGTGTTTGTGCCTGTCCTGGGAGA
GACCGGCGCACAGAGGAAGAGAATCTCCGCAAGAAAGGGGAGCCTCACCACGAGCTGCCGCCAGGGAGCA
CTAAGCGAGCACTGCCCAACAACACCAGCTCCTCTCCCCAGCCAAAGAAGAAACCACTGGATGGAGAATA
TTTCACCCTTCAGATCCGTGGGCGTGAGCGCTTCGAGATGTTCCGAGAGCTGAATGAGGCCTTGGAACTC
AAGGATGCCCAGGCTGGGAAGGAGCCAGGGGGGAGCAGGGCTCACTCCAGCCACCTGAAGTCCAAAAAGG
GTCAGTCTACCTCCCGCCATAAAAAACTCATGTTCAAGACAGAAGGGCCTGACTCAGACTGA
(C) ATGGAGGAGCCGCAGTCAGATCCTAGCGTCGAGCCGCCTCTGAGTCAGGAAACATTTTCAGACCTATGGAAACTACTTCCTGAAAACAACGTTCTGTCCCCGTTGCCGTCCCAAGCAATGGATGATTTGATGCTGTCCCCGGACGATATTGAACAATGGTTCACTGAAGACCCAGGTCCAGATGAAGCTCCCAGAATGCCAGAGGCTGCTCCCCCCGTGGCCCCTGCACCAGCAGCTCCTACACCGGCGGCCCCTGCACCAGCCCCCTCCTGGCCCCTGTCATCTTCTGTCCCTTCCCAGAAAACCTACCAGGGCAGCTACGGTTTCCGTCTGGGCTTCTTGCATTCTGGGACAGCCAAGTCTGTGACTTGCACGTACTCCCCTGCCCTCAACAAGATGTTTTGCCAACTGGCCAAGACCTGCCCTGTGCAGCTGTGGGTTGATTCCACACCCCCGTCCGGCACCCGCGTCCGCGCCATGGCCATCTACAAGCAGTCACAGCACATGACGGAGGTTGTGAGGCGCTGCCCCCACCATGAGCGCTGCTCAGATAGCGATGGTCTGGCCCCTCCTCAGCATCTTATCCGAGTGGAAGGAAATTTGCGTGTGGAGTATTTGGATGACAGAAACACTTTTCGACATAGTGTGGTGGTGCCCTATGAGCCGCCTGAGGTTGGCTCTGACTGTACCACCATCCACTACAACTACATGTGTAACAGTTCCTGCATGGGCGGCATGAACCGGAGGCCCATCCTCACCATCATCACACTGGAAGACTCCAGTGGTAATCTACTGGGACGGAACAGCTTTGAGGTGCGTGTTTGTGCCTGTCCTGGGAGAGACCGGCGCACAGAGGAAGAGAATCTCCGCAAGAAAGGGGAGCCTCACCACGAGCTGCCGCCAGGGAGCACTAAGCGAGCACTGCCCAACAACACCAGCTCCTCTCCCCAGCCAAAGAAGAAACCACTGGATGGAGAATATTTCACCCTTCAGATCCGTGGGCGTGAGCGCTTCGAGATGTTCCGAGAGCTGAATGAGGCCTTGGAACTCAAGGATGCCCAGGCTGGGAAGGAGCCAGGGGGGAGCAGGGCTCACTCCAGCCACCTGAAGTCCAAAAAGGGTCAGTCTACCTCCCGCCATAAAAAACTCATGTTCAAGACAGAAGGGCCTGACTCAGACTGA
(D) ATGGAGGAGCCGCAGTCAGATCCTAGCGTCGAGCCGCCTCTGAGTCAGGAAACATTTTCAGACCTATGGAAACTACTTCCTGAAAACAACGTTCTGTCCCCGTTGCCGTCCCAAGCAATGGATGATTTGATGCTGTCCCCGGACGATATTGAACAATGGTTCACTGAAGACCCAGGTCCAGATGAAGCTCCCCGCATGCCAGAGGCTGCTCCCCCCGTGGCCCCTGCACCAGCAGCTCCTACACCGGCGGCCCCTGCACCAGCCCCCTCCTGGCCCCTGTCATCTTCTGTCCCTTCCCAGAAAACCTACCAGGGCAGCTACGGTTTCCGTCTGGGCTTCTTGCATTCTGGGACAGCCAAGTCTGTGACTTGCACGTACTCCCCTGCCCTCAACAAGATGTTTTGCCAACTGGCCAAGACCTGCCCTGTGCAGCTGTGGGTTGATTCCACACCCCCGCCCGGCACCCGCGTCCGCGCCATGGCCATCTACAAGCAGTCACAGCACATGACGGAGGTTGTGAGGCGCTGCCCCCACCATGAGCGCTGCTCAGATAGCGATGGTCTGGCCCCTCCTCAGCATCTTATCCGCGTGGAAGGAAATTTGCGTGTGGAGTATTTGGATGACAGAAACACTTTTCGACATAGTGTGGTGGTGCCCTATGAGCCGCCTGAGGTTGGCTCTGACTGTACCACCATCCACTACAACTACATGTGTAACAGTTCCTGCATGGGCGGCATGAACCGGAGGCCCATCCTCACCATCATCACACTGGAAGACTCCAGTGGTAATCTACTGGGACGGAACAGCTTTGAGGTGCGTGTTTGTGCCTGTCCTGGGCGCGACCGGCGCACAGAGGAAGAGAATCTCCGCAAGAAAGGGGAGCCTCACCACGAGCTGCCGCCAGGGAGCACTAAGCGAGCACTGCCCAACAACACCAGCTCCTCTCCCCAGCCAAAGAAGAAACCACTGGATGGAGAATATTTCACCCTTCAGATCCGTGGGCGTGAGCGCTTCGAGATGTTCCGAGAGCTGAATGAGGCCTTGGAACTCAAGGATGCCCAGGCTGGGAAGGAGCCAGGGGGGAGCAGGGCTCACTCCAGCCACCTGAAGTCCAAAAAGGGTCAGTCTACCTCCCGCCATAAAAAACTCATGTTCAAGACAGAAGGGCCTGACTCAGACTGA

Честитамо, управо сте добили посао из снова у једној од најбољих лабораторија за структурну биологију на Универзитету Станфорд у Калифорнији. Без даљег одлагања, главни истраживач објашњава да је приоритет у овом тренутку производња у Е. цоли БЛ21, а затим пречишћавање хуманог протеина П53 што је брже могуће.

Аминокиселинска секвенца овог протеина је следећа:
МЕЕПКСДПСВЕППЛСКЕТФСДЛВКЛЛПЕННВЛСПЛПСКАМДДЛМЛСПДДИЕКВФТЕДПГПДЕАПРМПЕААППВАПАПААПТПААПАПАПСВПЛСССВПСККТИКГСИГФРЛГФЛХСГТАКСВТЦТИСПАЛНКМФЦКЛАКТЦПВКЛВВДСТПППГТРВХАИИСДГЛВДСТПППГТРВХАИИКВР НТФРХСВВВПИЕППЕВГСДЦТТИХИНИМЦНССЦМГГМНРРПИЛТИИТЛЕДССГНЛЛГРНСФЕВРВЦАЦПГРДРРТЕЕЕНЛРККГЕПХХЕЛППГСТКРАЛПННТСССПКПКККПЛДГЕИФТЛКИРГРЕРФЕМФРЕЛНЕАЛЕЛКДАКАГКЕПГГСРАХССХЛКСКГКСТЕГСДХККЛ

Добили сте 4 плазмида који садрже 4 различите секвенце, који ћете користити?
(A) ATGGAGGAGCCGCAGTCAGATCCTAGCGTCGAGCCCCCTCTGAGTCAGGAAACATTTTCAGACCTATGGA
AACTACTTCCTGAAAACAACGTTCTGTCCCCCTTGCCGTCCCAAGCAATGGATGATTTGATGCTGTCCCC
GGACGATATTGAACAATGGTTCACTGAAGACCCAGGTCCAGATGAAGCTCCCAGAATGCCAGAGGCTGCT
CCCCCCGTGGCCCCTGCACCAGCAGCTCCTACACCGGCGGCCCCTGCACCAGCCCCCTCCTGGCCCCTGT
CATCTTCTGTCCCTTCCCAGAAAACCTACCAGGGCAGCTACGGTTTCCGTCTGGGCTTCTTGCATTCTGG
GACAGCCAAGTCTGTGACTTGCACGTACTCCCCTGCCCTCAACAAGATGTTTTGCCAACTGGCCAAGACC
TGCCCTGTGCAGCTGTGGGTTGATTCCACACCCCCGCCCGGCACCCGCGTCCGCGCCATGGCCATCTACA
AGCAGTCACAGCACATGACGGAGGTTGTGAGGCGCTGCCCCCACCATGAGCGCTGCTCAGATAGCGATGG
TCTGGCCCCTCCTCAGCATCTTATCCGAGTGGAAGGAAATTTGCGTGTGGAGTATTTGGATGACAGAAAC
ACTTTTCGACATAGTGTGGTGGTGCCCTATGAGCCGCCTGAGGTTGGCTCTGACTGTACCACCATCCACT
ACAACTACATGTGTAACAGTTCCTGCATGGGCGGCATGAACCGGAGGCCCATCCTCACCATCATCACACT
GGAAGACTCCAGTGGTAATCTACTGGGACGGAACAGCTTTGAGGTGCGTGTTTGTGCCTGTCCTGGGAGA
GACCGGCGCACAGAGGAAGAGAATCTCCGCAAGAAAGGGGAGCCTCACCACGAGCTGCCCCCAGGGAGCA
CTAAGCGAGCACTGCCCAACAACACCAGCTCCTCTCCCCAGCCAAAGAAGAAACCACTGGATGGAGAATA
TTTCACCCTTCAGATCCGTGGGCGTGAGCGCTTCGAGATGTTCCGAGAGCTGAATGAGGCCTTGGAACTC
AAGGATGCCCAGGCTGGGAAGGAGCCAGGGGGGAGCAGGGCTCACTCCAGCCACCTGAAGTCCAAAAAGG
GTCAGTCTACCTCCCGCCATAAAAAACTCATGTTCAAGACAGAAGGGCCTGACTCAGACTGA
(B) ATGGAGGAGCCGCAGTCAGATCCTAGCGTCGAGCCGCCTCTGAGTCAGGAAACATTTTCAGACCTATGGA
AACTACTTCCTGAAAACAACGTTCTGTCCCCGTTGCCGTCCCAAGCAATGGATGATTTGATGCTGTCCCC
GGACGATATTGAACAATGGTTCACTGAAGACCCAGGTCCAGATGAAGCTCCCAGAATGCCAGAGGCTGCT
CCCCCCGTGGCCCCTGCACCAGCAGCTCCTACACCGGCGGCCCCTGCACCAGCCCCCTCCTGGCCCCTGT
CATCTTCTGTCCCTTCCCAGAAAACCTACCAGGGCAGCTACGGTTTCCGTCTGGGCTTCTTGCATTCTGG
GACAGCCAAGTCTGTGACTTGCACGTACTCCCCTGCCCTCAACAAGATGTTTTGCCAACTGGCCAAGACC
TGCCCTGTGCAGCTGTGGGTTGATTCCACACCCCCGCCCGGCACCCGCGTCCGCGCCATGGCCATCTACA
AGCAGTCACAGCACATGACGGAGGTTGTGAGGCGCTGCCCCCACCATGAGCGCTGCTCAGATAGCGATGG
TCTGGCCCCTCCTCAGCATCTTATCCGAGTGGAAGGAAATTTGCGTGTGGAGTATTTGGATGACAGAAAC
ACTTTTCGACATAGTGTGGTGGTGCCCTATGAGCCGCCTGAGGTTGGCTCTGACTGTACCACCATCCACT
ACAACTACATGTGTAACAGTTCCTGCATGGGCGGCATGAACCGGAGGCCCATCCTCACCATCATCACACT
GGAAGACTCCAGTGGTAATCTACTGGGACGGAACAGCTTTGAGGTGCGTGTTTGTGCCTGTCCTGGGAGA
GACCGGCGCACAGAGGAAGAGAATCTCCGCAAGAAAGGGGAGCCTCACCACGAGCTGCCGCCAGGGAGCA
CTAAGCGAGCACTGCCCAACAACACCAGCTCCTCTCCCCAGCCAAAGAAGAAACCACTGGATGGAGAATA
TTTCACCCTTCAGATCCGTGGGCGTGAGCGCTTCGAGATGTTCCGAGAGCTGAATGAGGCCTTGGAACTC
AAGGATGCCCAGGCTGGGAAGGAGCCAGGGGGGAGCAGGGCTCACTCCAGCCACCTGAAGTCCAAAAAGG
GTCAGTCTACCTCCCGCCATAAAAAACTCATGTTCAAGACAGAAGGGCCTGACTCAGACTGA
(C) ATGGAGGAGCCGCAGTCAGATCCTAGCGTCGAGCCGCCTCTGAGTCAGGAAACATTTTCAGACCTATGGAAACTACTTCCTGAAAACAACGTTCTGTCCCCGTTGCCGTCCCAAGCAATGGATGATTTGATGCTGTCCCCGGACGATATTGAACAATGGTTCACTGAAGACCCAGGTCCAGATGAAGCTCCCAGAATGCCAGAGGCTGCTCCCCCCGTGGCCCCTGCACCAGCAGCTCCTACACCGGCGGCCCCTGCACCAGCCCCCTCCTGGCCCCTGTCATCTTCTGTCCCTTCCCAGAAAACCTACCAGGGCAGCTACGGTTTCCGTCTGGGCTTCTTGCATTCTGGGACAGCCAAGTCTGTGACTTGCACGTACTCCCCTGCCCTCAACAAGATGTTTTGCCAACTGGCCAAGACCTGCCCTGTGCAGCTGTGGGTTGATTCCACACCCCCGTCCGGCACCCGCGTCCGCGCCATGGCCATCTACAAGCAGTCACAGCACATGACGGAGGTTGTGAGGCGCTGCCCCCACCATGAGCGCTGCTCAGATAGCGATGGTCTGGCCCCTCCTCAGCATCTTATCCGAGTGGAAGGAAATTTGCGTGTGGAGTATTTGGATGACAGAAACACTTTTCGACATAGTGTGGTGGTGCCCTATGAGCCGCCTGAGGTTGGCTCTGACTGTACCACCATCCACTACAACTACATGTGTAACAGTTCCTGCATGGGCGGCATGAACCGGAGGCCCATCCTCACCATCATCACACTGGAAGACTCCAGTGGTAATCTACTGGGACGGAACAGCTTTGAGGTGCGTGTTTGTGCCTGTCCTGGGAGAGACCGGCGCACAGAGGAAGAGAATCTCCGCAAGAAAGGGGAGCCTCACCACGAGCTGCCGCCAGGGAGCACTAAGCGAGCACTGCCCAACAACACCAGCTCCTCTCCCCAGCCAAAGAAGAAACCACTGGATGGAGAATATTTCACCCTTCAGATCCGTGGGCGTGAGCGCTTCGAGATGTTCCGAGAGCTGAATGAGGCCTTGGAACTCAAGGATGCCCAGGCTGGGAAGGAGCCAGGGGGGAGCAGGGCTCACTCCAGCCACCTGAAGTCCAAAAAGGGTCAGTCTACCTCCCGCCATAAAAAACTCATGTTCAAGACAGAAGGGCCTGACTCAGACTGA
(D) ATGGAGGAGCCGCAGTCAGATCCTAGCGTCGAGCCGCCTCTGAGTCAGGAAACATTTTCAGACCTATGGAAACTACTTCCTGAAAACAACGTTCTGTCCCCGTTGCCGTCCCAAGCAATGGATGATTTGATGCTGTCCCCGGACGATATTGAACAATGGTTCACTGAAGACCCAGGTCCAGATGAAGCTCCCCGCATGCCAGAGGCTGCTCCCCCCGTGGCCCCTGCACCAGCAGCTCCTACACCGGCGGCCCCTGCACCAGCCCCCTCCTGGCCCCTGTCATCTTCTGTCCCTTCCCAGAAAACCTACCAGGGCAGCTACGGTTTCCGTCTGGGCTTCTTGCATTCTGGGACAGCCAAGTCTGTGACTTGCACGTACTCCCCTGCCCTCAACAAGATGTTTTGCCAACTGGCCAAGACCTGCCCTGTGCAGCTGTGGGTTGATTCCACACCCCCGCCCGGCACCCGCGTCCGCGCCATGGCCATCTACAAGCAGTCACAGCACATGACGGAGGTTGTGAGGCGCTGCCCCCACCATGAGCGCTGCTCAGATAGCGATGGTCTGGCCCCTCCTCAGCATCTTATCCGCGTGGAAGGAAATTTGCGTGTGGAGTATTTGGATGACAGAAACACTTTTCGACATAGTGTGGTGGTGCCCTATGAGCCGCCTGAGGTTGGCTCTGACTGTACCACCATCCACTACAACTACATGTGTAACAGTTCCTGCATGGGCGGCATGAACCGGAGGCCCATCCTCACCATCATCACACTGGAAGACTCCAGTGGTAATCTACTGGGACGGAACAGCTTTGAGGTGCGTGTTTGTGCCTGTCCTGGGCGCGACCGGCGCACAGAGGAAGAGAATCTCCGCAAGAAAGGGGAGCCTCACCACGAGCTGCCGCCAGGGAGCACTAAGCGAGCACTGCCCAACAACACCAGCTCCTCTCCCCAGCCAAAGAAGAAACCACTGGATGGAGAATATTTCACCCTTCAGATCCGTGGGCGTGAGCGCTTCGAGATGTTCCGAGAGCTGAATGAGGCCTTGGAACTCAAGGATGCCCAGGCTGGGAAGGAGCCAGGGGGGAGCAGGGCTCACTCCAGCCACCTGAAGTCCAAAAAGGGTCAGTCTACCTCCCGCCATAAAAAACTCATGTTCAAGACAGAAGGGCCTGACTCAGACTGA


Група астронома користи вишеталасне и просторно решене податке да би одредила положај супермасивне црне рупе (СМБХ) у циркумнуклеарном региону оближње галаксије, добили су следеће резултате: Профил светлости површине оптичке галаксије је добро прилагођен Серсиц компонента са Серсиц индексом (н) једнаким 4. Они налазе јако емитујући јонизовани и молекуларни водоник у спектрима читавог циркумнуклеарног региона, а посебно налазе регион према североистоку где профили линија јонизованог водоника представљају широку компоненту (1000 км/с) која је плаво померена у односу на уску компоненту исте линије. Поред тога, кроз југоисточни правац, пронашли су регион са нерешеном емисијом забрањене короналне линије [НеВ]. Који од региона је највероватније домаћин супермасивне црне рупе?
(A) У региону где јонизовани и молекуларни водоник снажно емитују.
(B) У региону где јонизовани водоник представља плаво померену широку компоненту.
(C) На врхунцу емисије Серсиц компоненте.
(D) У региону где је откривена емисија короналне линије .

Група астронома користи мултиталасне дужине и просторно разлучене податке да одреди положај супермасивне црне рупе (СМБХ) у циркумнуклеарном региону оближње галаксије, добили су следеће резултате: Галактички оптички профил површинске осветљености је добро прилагођен Серсиц компоненти са Серсиц индексом (н) једнаким 4. Они проналазе снажно емитују јонизовани и молекуларни водоник у спектрима целог циркумнуклеарног региона, а посебно проналазе регион према североистоку где су јонизовани водоник линијски профили представљају широку компоненту (1000 км / с) која је плаво-померена у односу на уску компоненту исте линије. Поред тога, кроз југоисточни правац, пронашли су регион са нерешеном емисијом забрањене короналне линије [НеВ]. Који од региона је највероватније домаћин Супермассиве Блацк Холе?
(A) У региону где јонизовани и молекуларни водоник емитују снажно.
(B) У региону где јонизовани водоник представља широку компоненту са плавим помером.
(C) На врхунцу емисије Серсиц компоненте.
(D) У региону где је откривена коронална линија емисија.

Група астронома користи вишеталасне и просторно решене податке да би одредила положај супермасивне црне рупе (СМБХ) у циркумнуклеарном региону оближње галаксије, добили су следеће резултате: Профил светлости површине оптичке галаксије је добро прилагођен Серсиц компонента са Серсиц индексом (н) једнаким 4. Они налазе јако емитујући јонизовани и молекуларни водоник у спектри читавог циркумнуклеарног региона, а посебно они налазе регион према североистоку где профили линија јонизованог водоника представљају широку компоненту (1000 км/с) која је плаво померена у односу на уску компоненту исте линије. Поред тога, кроз југоисточни правац, пронашли су регион са нерешеном емисијом забрањене короналне линије [НеВ]. Који од региона је највероватније домаћин супермасивне црне рупе?
(A) У региону где јонизовани и молекуларни водоник снажно емитују.
(B) У региону где јонизовани водоник представља плаво померену широку компоненту.
(C) На врхунцу емисије Серсиц компоненте.
(D) У региону где се детектује емисија короналне линије .


Идентификујте једињење Е у следећој реакционој шеми.
Једињење А, када реагује са ХЦН, производи једињење Б.
Једињење Б, након редукције са Х2 у присуству Пд, формира једињење Ц.
Једињење Ц, после реакције са ХНО2, формира једињење Д.
Једињење Д, након елиминације инертног гаса, формира једињење Е.
Савети:
а) Једињење А, када реагује са непознатим фосфорним илидом, формира 1,2-диметил-4-(пропан-2-илиден)циклопентан.
б) ИР спектар једињења А показује јак максимум на око 1750 цм^-1, док ИР спектар једињења Е показује јак максимум на око 1715 цм^-1.
(A) 2,3,4-триметилциклопентан-1-он
(B) 2,2,3,4-тетраметилциклобутан-1-он
(C) 4-метилциклохептан-1-он
(D) 3,4-диметилциклохексан-1-он

Идентификујте једињење Е у следећој реакцијској шеми.
Једињење А, када реагује са ХЦН, производи једињење Б.
Једињење Б, након редукције са H2 у присуству Пд, формира једињење Ц.
Једињење Ц, након реакције са HNO2, формира једињење Д.
Једињење Д, након елиминације инертног гаса, формира једињење Е.
Наговељтаја:
а ) Једињење А, када реагује са непознатим фосфорним илидом, формира 1,2-диметил-4- (пропан-2-илиден) циклопентан.
б ) ИР спектар једињења А показује јак врх на око 1750 цм ^ -1 док, ИР спектар једињења Е показује јак врх на око 1715 цм ^ -1.
(A) 2,3,4-триметилциклопентан-1-он
(B) 2,2,3,4-тетраметилциклобутан-1-он
(C) 4-метилциклохептан-1-он
(D) 3,4-диметилциклохексан-1-он


Велики облаци неутралног водоника у дубоком свемиру апсорбују светлост из позадинских квазара на таласној дужини Лиман алфа ~1216 Ангстрома. Процијените доњу границу црвеног помака ових објеката тако да се они могу открити оптичким земаљским телескопима?
(A) 1.2
(B) 2.4
(C) 3
(D) 1.9


Који од следећих низова је правилно поређан према њиховом узрасту? Претпоставимо да су сви стандардни и нестандардни физички процеси (као што су историја ротације, процеси мешања и почетни услови) исти за све звезде. Звезде су појединачне и нису део вишезвезданог система.

а) РГБ звезда са [Фе/Х] = 0 дек и М = 5 Мсун
б) Звезда са Тефф = 5700 К, [Фе/Х] = 0 дек, логг = 4,2 дек и М = 1 Мсун
ц) РГБ звезда са [Фе/Х] = 0 дек и М = 1 Мсун
д) Звезда са Тефф = 5760 К, [Фе/Х] = 0 дек, логг = 4,45 дек и М = 1 Мсун
е) АГБ звезда са [Фе/Х] = 0 дек и М = 1 Мсун
(A) a < b < e < c
(B) b < d < c < e
(C) c < d < b < e
(D) a < d < b < e

Који од следећих низова је правилно поређан према њиховом узрасту? Претпоставимо да су сви стандардни и нестандардни физички процеси (као што су историја ротације, процеси мешања и почетни услови) исти за све звезде. Звезде су појединачне и нису део вишезвезданог система.

а) РГБ звезда са [Фе/Х] = 0 дек и М = 5 Мсун
б) Звезда са Тефф = 5700 К, [Фе/Х] = 0 дек, логг = 4,2 дек и М = 1 Мсун
ц) РГБ звезда са [Фе/Х] = 0 дек и М = 1 Мсун
д) Звезда са Тефф = 5760 К, [Фе/Х] = 0 дек, логг = 4,45 дек и М = 1 Мсун
е) АГБ звезда са [Фе/Х] = 0 дек и М = 1 Мсун
(A) а < б < е < ц
(B) б < д < ц < е
(C) ц < д < б < е
(D) а < д < б < е


Дикарбоксилна киселина која садржи цис-алкен је дехидрирана до одговарајућег анхидрида. Овај анхидрид, који има један пик (7 ппм) у свом 1Х НМР спектру и два пика (137 ппм, 165 ппм) у свом 13Ц спектру, реаговао је са 1,2,3,4-тетраметил-1,3-циклопентадиеном да би се добила два производа (главни и споредни производ). Оба производа имају молекулску формулу Ц13Х16О3.

Узети су 2Д НОЕСИ НМР спектри главних и споредних производа. Унакрсни пик је био присутан у спектру главног производа, али одсутан (или веома слаб) у спектру споредног производа.

У спектру главног производа, које две резонанције су повезане овим унакрсним пиком (интеграли су узети из одговарајућег 1Х НМР)?
(A) 6Х синглет на ~1,7 ппм и 2Х синглет на ~3,5 ппм
(B) 6Х синглет на ~1 ппм и 6Х синглет на ~1.7 ппм
(C) 6Х синглет на ~1 ппм и 1Х дублет на ~1,5 ппм
(D) 1Х дублет на ~1,5 ппм и 2Х синглет на ~3,5 ппм

Дикарбоксилна киселина која садржи цис-алкен је дехидрирана до одговарајућег анхидрида. Овај анхидрид, који има један пик (7 ппм) у свом 1Х НМР спектру и два пика (137 ппм, 165 ппм) у свом 13Ц спектру, реаговао је са 1,2,3,4-тетраметил-1,3-циклопентадиеном да би се добила два производа (главни и споредни производ). Оба производа имају молекулску формулу Ц13Х16О3.
Узети су 2Д НОЕСИ НМР спектри главних и споредних производа. Унакрсни пик је био присутан у спектру главног производа, али одсутан (или веома слаб) у спектру споредног производа.
У спектру главног производа, које две резонанције су повезане овим унакрсним пиком (интеграли су узети из одговарајућег 1Х НМР)?
(A) 6Х синглет на ~1,7 ппм и 2Х синглет на ~3,5 ппм
(B) 6Х синглет на ~1 ппм и 6Х синглет на ~1,7 ппм
(C) 6Х синглет на ~1 ппм и 1Х дублет на ~1,5 ппм
(D) 1Х дублет на ~1,5 ппм и 2Х синглет на ~3,5 ппм


Током квантног комуникацијског задатка квантног дијалога за два режима уплетеног континуираног променљивог стања под бешумним квантним каналом, тако да су два генерисана мода максимално повезана с обзиром на стање, р-> инф за оператор стискања С(р). Шта би био исход мерења Белл базе након што се изврши детекција хомодина, ако Алиса кодира исту вредност као Боб (алфа) у обе квадратуре к & п користећи оператор померања Д (алфа)? (Овде алфа = x1 + и p1)"
(A) (2 * к1, 2 * п1)
(B) (2 * к1, 0)
(C) (0,0)
(D) (0,2 * п1)

Током квантног комуникационог задатка квантног дијалога за двомодно испреплетено стиснуто континуално променљиво стање под бешумним квантним каналом тако да су два генерисана мода максимално корелирана с обзиром на услов, р-> инф за оператор стискања С(р). Шта би био резултат мерења Беллове базе након што се изврши хомодина детекција, ако Алиса кодира исту вредност као Боб (алфа) у обе квадратуре x & п користећи оператор померања Д(алфа)? (Овде алфа = x1 + и п1)"
(A) (2x1, 2п1)
(B) (2x1, 0)
(C) (0,0)
(D) (0,2п1)

Током квантног комуникационог задатка квантног дијалога за двомодно испреплетено стиснуто континуално променљиво стање под бешумним квантним каналом тако да су два генерисана мода максимално корелирана с обзиром на услов, р-> инф за оператор стискања С(р). Шта би био резултат мерења Беллове базе након што се изврши хомодина детекција, ако Алиса кодира исту вредност као Боб (алфа) у обе квадратуре к & п користећи оператор померања Д(алфа)? (Овде алфа = к1 + и п1)"
(A) (2к1, 2п1)
(B) (2к1, 0)
(C) (0,0)
(D) (0,2п1)


Хемичар синтетише РНК нуклеозид фосфорамидит из β-Д-рибонуклеозида.

Прво, они инсталирају ДМТр заштитну групу на 5'-ОХ. Затим третирају 5’-ОДМТр рибонуклеозид са 1,1 екв. ТБДМСЦл; формирају се два производа (производи 1 и 2). Они изолују два производа и узимају 2Д ЦОЗИ НМР спектар сваког од њих.

Важне карактеристике ЦОЗИ спектра производа 1 су:
*Корелација између 1Х дублета на прибл. 6 ппм (Ха) и 1Х дублет-дублета на прибл. 4,5 ппм (Хб)
*Корелација између Хб и широког синглета на прибл. 5,5 ппм
*Корелација између Хб и другог 1Х дублета-дублета на прибл. 4,5 ппм (Хц)

Они одбацују производ 2 и одводе производ 1 до коначног нуклеозидног фосфорамидита третирањем са 2-цијаноетил Н,Н-диизопропилхлорфосфорамидитом. Затим користе овај фосфорамидит да синтетишу РНК олиго користећи стандардну методологију чврсте фазе.

Ако упореде свој синтетички РНК олиго са природним РНК олигоом са потпуно истим типовима и секвенцом база, какав је однос?
(A) Диастереоизомери
(B) Идентично
(C) Уставни изомери, али не и региоизомери
(D) Региоизомери

Хемичар синтетише РНК нуклеозид фосфорамидит из β-Д-рибонуклеозида.

Прво, они инсталирају ДМТр заштитну групу на 5'-ОХ. Затим третирају 5’-ОДМТр рибонуклеозид са 1,1 екв. ТБДМСЦл; формирају се два производа (производи 1 и 2). Они изолују два производа и узимају 2Д ЦОЗИ НМР спектар сваког од њих.

Важне карактеристике ЦОЗИ спектра производа 1 су:
*Корелација између 1Х дублета на прибл. 6 ппм (Ха) и 1Х дублет дублета на прибл. 4,5 ппм (Хб)
*Корелација између Хб и широког синглета на прибл. 5,5 ппм
*Корелација између Хб и другог 1Х дублета-дублета на прибл. 4,5 ппм (Хц)

Они одбацују производ 2 и одводе производ 1 до коначног нуклеозидног фосфорамидита третирањем са 2-цијаноетил Н,Н-диизопропилхлорфосфорамидитом. Затим користе овај фосфорамидит да синтетишу РНК олиго користећи стандардну методологију чврсте фазе.

Ако упореде свој синтетички РНК олиго са природним РНК олигоом са потпуно истим типовима и секвенцом база, какав је однос?
(A) Диастереоизомери
(B) Идентично
(C) Уставни изомери, али не и региоизомери
(D) Региоизомери

Хемичар синтезира РНА нуклеозид фосфорамидит из β-д-рибонуклеозида.

Прво, инсталирају ДМТР заштитну групу на 5'-ОХ. Даље, они третирају 5'-ОДМТР рибонуклеосид са 1,1 екв тбдмсцл; Два производа се формирају (производи 1 и 2). Они изоловају два производа и узимају 2Д КОСИ НМР спектар сваког од сваког.

Важне карактеристике угодног спектра производа 1 су:
* Корелација између 1Х дублета на около. 6 ппм (ха) и 1Х дублет-дублет на около. 4.5 ппм (Hb)
* Корелација између Hb-а и широког синглета на около. 5.5 ппм
* Корелација између Hb-а и још један дублет-дублета на около. 4.5 ппм (Hc)

Одбацују производ 2 и узимају производ 1 до крајњег нуклеозидног фосфорамида третирајући га са 2-цијаноетил Н, Н-диизопропилхлоророфосфорамидитом. Затим користе овај фосфорамидит да синтезира РНА олиго користећи стандардну методологију чврстог фазе.

Ако упоређују свој синтетички РНА олиго са природном РНА олигом са потпуно истим врстама и редоследом база, какав је однос?
(A) Диастереоизомери
(B) Идентично
(C) Уставни изомери, али не и региоизомери
(D) Региоизомери


Бромовање алкена је стереоспецифична реакција. Међутим, 2-метоксибут-2-ен се подвргава бромовању у тетрахлориду угљеника да би се формирала смеша цис и транс-дихалида. Рационализирајте концепт који стоји иза овог запажања.
(A) Несиметрични алкени увек формирају мешавину енантиомера.
(B) Прелазно стање је у складу са усклађеним механизмом који производи средњи бромонијум јон.
(C) Транзиционо стање је у складу са цикличним интермедијером који доводи до рацемске мешавине производа.
(D) Укључен је постепени механизам, који доводи до стабилног карбокатион интермедијера.


Замислите сферни проводник који није наелектрисан полупречника $R$ који има малу сферну шупљину унутра. Центар шупљине је одвојен растојањем $s$ од центра сферног проводника. Полупречник шупљине је $r$, а $r<R$. Сада размотрите да је мала количина позитивног наелектрисања $+q$ некако смештена негде унутар шупљине. Колика је величина електричног поља $\vec{E}$ у тачки P (изван сферног проводника) на растојању $L$ од центра сферног проводника? Имајте на уму да је растојање тачке P од центра шупљине $l$. Овде, l, L > R. Угао између $I$ и $s$ is $\theta$
(A) $E = \dfrac{1}{4 \pi \epsilon_o} \dfrac{q}{l^2}$
(B) $E = \dfrac{1}{4 \pi \epsilon_o} \dfrac{q}{(l+s \cos\theta)^2}$
(C) $E = \dfrac{1}{4 \pi \epsilon_o} \dfrac{q}{(l-s \cos\theta)^2}$
(D) $E = \dfrac{1}{4 \pi \epsilon_o} \dfrac{q}{L^2}$

Замислите ненаелектрисани сферни проводник полупречника $Р$ који има малу сферну шупљину унутра. Центар шупљине је одвојен растојањем $с$ од центра сферног проводника. Полупречник шупљине је $р$, а $р<Р$. Сада размотрите да је мала количина позитивног наелектрисања $+к$ некако смештена негде унутар шупљине. Колика је величина електричног поља $\вец{Е}$ у тачки П (изван сферног проводника) на растојању $Л$ од центра сферног проводника? Имајте на уму да је растојање тачке П од центра шупљине $л$. Овде, л, Л > Р. Угао између $л$ и $с$ је $\тхета$
(A) $Е = \дфрац{1}{4 \пи \епсилон_о} \дфрац{к}{л^2}$
(B) $Е = \дфрац{1}{4 \пи \епсилон_о} \дфрац{к}{(л+с \цос\тхета)^2}$
(C) $Е = \дфрац{1}{4 \пи \епсилон_о} \дфрац{к}{(л-с \цос\тхета)^2}$
(D) $Е = \дфрац{1}{4 \пи \епсилон_о} \дфрац{к}{Л^2}$


1Х НМР спектар раствора који садржи 1:1 смешу два ароматична једињења са молекулском формулом Ц10Х14 показује два сигнала (два синглета) на око 6,7 ппм у односу 1:1. Постоје и три сигнала на око 2,2 ппм (сви синглети) у односу 2:1:1. Која два једињења су присутна у смеши из следећих опција: 1,2,4,5-тетраметилбензен, 1,2,3,5-тетраметилбензен, 1,2,3,4-тетраметилбензен и 1,4-диетилбензен.
(A) 1,2,4,5-тетраметилбензен и 1,2,3,5-тетраметилбензен
(B) 1,2,3,4-тетраметилбензен и 1,2,3,5-тетраметилбензен
(C) 1,2,3,5-тетраметилбензен и 1,4-диетилбензен
(D) 1,2,4,5-тетраметилбензен и 1,2,3,4-тетраметилбензен


Имамо раствор који има запремину од 200,00 цм3 и садржи 1,00 г КХ2ПО4 (Мв = 136,09 г/мол) и 1,00 г На2ХПО4●2Х2О (Мв = 177,99 г/мол) (Т = 25 °Ц). Колика је концентрација ортофосфатних јона у овом раствору? Вредности Ка1, Ка2 и Ка3 за Х3ПО4 су 7,5к10^-3, 6,2к10^-8 и 1,8к10^-12, респективно.
(A) 5,48к10^-7 М
(B) 2,81к10^-7 М
(C) 3,97к10^-7 М
(D) 6,24к10^-7 М

Имамо раствор који има запремину од 200,00 цм3 и садржи 1,00 г КХ2ПО4 (Мв = 136,09 г/мол) и 1,00 г На2ХПО4●2Х2О (Мв = 177,99 г/мол) (Т = 25 °Ц). Колика је концентрација ортофосфатних јона у овом раствору? Вредности Ка1, Ка2 и Ка3 за Х3ПО4 су 7,5к10^-3, 6,2к10^-8 и 1,8к10^-12, респективно.
(A) 5.48x10^-7 M
(B) 2.81x10^-7 M
(C) 3.97x10^-7 M
(D) 6.24x10^-7 M

Имамо раствор који има волумен од 200,00 cm³ и садржи 1,00 г KH2PO4 (Мw = 136,09 г/мол) и 1,00 г Na2HPO4●2H2O (Мw = 177,99 г/мол) (Т = 25 °C). Какав је концентрација ортрофосфатних јона у овом раствору? Вредности Ka1, Ka2 и Ka3 за H3PO4 су 7,5x10^-3, 6,2x10^-8 и 1,8x10^-12, респективно.
(A) 5.48x10^-7 M
(B) 2.81x10^-7 M
(C) 3.97x10^-7 M
(D) 6.24x10^-7 M


Оксидационо стање атома угљеника у органском молекулу варира у зависности од броја и природе директно везаних супституената. У зависности од оксидационог стања атома угљеника, различите функционалне групе органских једињења се повећавају следећим редоследом:
Алкан<етар<кетон<естар
Довршите следећу реакцију (Интермедијер (А) и тип реакције (Б).
4-оксо-2,4-дифенилбутаннитрил (редукција) ---> А (Б) ---> 3,5-дифенил-2,3-дихидро-1Х-пирол
(A) А = 4-амино-1,3-дифенилбутан-1-ол, Б = оксидација
(B) А = 4-амино-1,3-дифенилбутан-1-он, Б = оксидација
(C) А = 4-амино-1,3-дифенилбутан-1-ол, Б = редукција
(D) А = 4-амино-1,3-дифенилбутан-1-он, Б = трансформација


Ген који кодира пигмент уведен је у Цандида албицанс, Сцхизосаццхаромицес помбе и Цлависпора луситаниае. Обојене колоније су формиране на медијима за све троје. Али, након неколико пасуса, С. помбе је произвела неколико безбојних колонија. Код секвенцирања и анализе целог генома, откривено је да је догађај хромозомске транслокације померио уведени ген на нову локацију у геному у овим мутантним колонијама. Која је вероватно нова локација гена?
(A) Близу центромере
(B) Близу теломера
(C) Ни близу центромере ни теломера
(D) Близу центромере или теломера

Ген који кодира пигмент уведен је у Цандида албицанс, Сцхизосаццхаромицес помбе и Цлависпора луситаниае. Обојене колоније су формиране у медијима за сву тројицу. Али , након неколико пролаза, С. помбе је произвео неколико безбојних колонија. На секвенцирању и анализи целог генома, утврђено је да је догађај хромозомске транслокације померио уведени ген на нову локацију у геному у овим мутантним колонијама. Шта је вероватно нова локација гена?
(A) У близини центромера
(B) У близини теломере
(C) Ни близу центромере ни теломере
(D) У близини центромере или теломере


Идентификујте почетни материјал (А) и крајњи производ (Б) у следећим реакцијама:
Стирен + А (Граббсов катализатор)---> (Е)-(3-метилбут-1-ен-1-ил)бензен
3-(алилокси)проп-1-ен (Граббсов катализатор) ---> Б
(A) А = 3-метилбут-1-ен, Б = тетрахидро-2Х-пиран
(B) А = 1-бромо-3-метилбутан, Б = тетрахидро-2Х-пиран
(C) А = 1-бромо-3-метилбутан, Б = 2,5-дихидрофуран
(D) А = 3-метилбут-1-ен, Б = 2,5-дихидрофуран

Идентификујте полазни материјал (А) и финални производ (Б) у следећим реакцијама:
Стирен + А (Груббсов катализатор)---> (Е) - (3-метилбут-1-ен-1-ил) бензен
3 - (алилокси) проп-1-ен (Груббс катализатор) ---> Б
(A) А = 3-метилбут-1-ен, Б = тетрахидро-2H-пиран
(B) А = 1-бромо-3-метилбутан, Б = тетрахидро-2H-пиран
(C) А = 1-бромо-3-метилбутан, Б = 2,5-дихидрофуран
(D) А = 3-метилбут-1-ен, Б = 2,5-дихидрофуран


Научник проучава еволуцију четири блиско сродне врсте бромелије. Научник идентификује секвенцу специфичног гена хлоропласта и добија следеће резултате:

Врста 1: 5’- АТГТТТЦГЦТГГТАЦТЦТГТГГАТГААЦАТГАТТТТТТЦТЦГТ…ТГА-3’
Врста 2: 5’- АТГТТЦТЦГЦТГГТАЦТТЦТГТГГАТАГААЦАТАТТТАТТГТЦГТА…ТГА-3’
Врста 3: 5’-АТГТТТЦТЦГЦТГГТАЦТТЦТГТГГАТГААЦАТАТТТАТТГТЦГТ…ТГА-3’
Врста 4: 5’- АТГТТТЦТЦГЦТГГТАЦТЦТГТГГАТГААЦАТГАТТТАТТЦТЦГТ…ТГА-3’

На основу ове секвенце, који би био највероватнији еволуциони однос за те врсте?
(A) Врста 4 -> Врста 1 -> Врста 3; Врста 4 -> Врста 2
(B) Врста 1 -> Врста 2 -> Врста 3; Врста 1 -> Врста 4
(C) Врста 2 -> Врста 1 -> Врста 3; Врста 2 -> Врста 3
(D) Врста 3 -> Врста 4 -> Врста 1; Врста 3 -> Врста 2


Размотрите квантно поље које се протеже у затворену, просторну додатну димензију радијуса Р. Какав образац маса честица се очекује и како оне зависе од Р?
(A) Кула линеарно распоређених маса, пропорционална Р
(B) Кула квадратно распоређених маса, пропорционална 1/Р
(C) Кула квадратно распоређених маса, пропорционална Р
(D) Кула линеарно распоређених маса, пропорционална 1/Р

Размотрите квантно поље које се протеже у затворену додатну димензију радијуса налик простору Р. Који се образац маса честица очекује и како зависе од Р?
(A) кула линеарних масе, пропорционална Р
(B) кула квадратних масе, пропорционална 1 / р
(C) Кула квадратно размакнутих маса, пропорционална Р
(D) кула линеарних масе размачених, пропорционална 1 / р

Размотрите квантно поље које се протеже у затворену, просторну додатну димензију полупречника Р. Какав образац маса честица се очекује и како оне зависе од Р?
(A) Кула линеарно распоређених маса, пропорционална Р
(B) Кула квадратно распоређених маса, пропорционална 1/Р
(C) Кула квадратно распоређених маса, пропорционална Р
(D) Кула линеарно распоређених маса, пропорционална 1/Р


Паралакса звезде се мери на 2 миллиарсекунде. За који фактор се мења сјај (тј. ток фотона које примамо на Земљи) звезде, ако је поставимо на удаљености од 20 парсека?
(A) ~410
(B) ~530
(C) ~170
(D) ~620

Паралакса звезде се мери на 2 милиарцсекунде. За који фактор се мења сјај (тј. ток фотона које примамо на Земљи) звезде, ако је поставимо на удаљености од 20 парсека?
(A) ~410
(B) ~530
(C) ~170
(D) ~620


Израчунајте енталпију неутрализације када се помешају 500 мЛ 0,2 М HCl, 300 мЛ 0,3 М H2SO4 и 200 мЛ 0,5 М Ba(OH)2.
(A) -3,80 kcal
(B) -16,0 kJ
(C) -11,42 kcal
(D) -2,72 kcal

Израчунајте енталпију неутрализације када се помеша 500 мЛ 0,2 М ХЦл, 300 мЛ 0,3 М Х2СО4 и 200 мЛ 0,5 М Ба(ОХ)2.
(A) -3,80 кцал
(B) -16,0 кЈ
(C) -11,42 кцал
(D) -2,72 кцал


Интеракција између бозонског поља X и фермиона је дата са

\mathcal{L}\left(y\right)=-\lambda{f}\bar{\psi}{f}\left(y\right)\left(\upsilon+X\left(y\right)\right)\psi_{f}\left(y\right)

Маса бозона X је 6 ГеВ.
Који су кинематички дозвољени распади бозона X у најнижем реду?

ПС: за математику користите LaTeX едитор.
(A) X\rightarrow b\bar{b},s\bar{s},u\bar{u},d\bar{d},\tau^{+}\tau^{-},e^{+}e^{-}
(B) X\rightarrow c\bar{c},s\bar{s},u\bar{u},d\bar{d},t\bar{t},\tau^{+}\tau^{-},\mu^{+}\mu^{-},e^{+}e^{-}
(C) X\rightarrow b\bar{b},s\bar{s},u\bar{u},d\bar{d},\tau^{+}\tau^{-},\mu^{+}\mu^{-},e^{+}e^{-}
(D) X\rightarrow c\bar{c},s\bar{s},u\bar{u},d\bar{d},\tau^{+}\tau^{-},\mu^{+}\mu^{-},e^{+}e^{-}

Интеракција између бозонског поља Кс и фермиона је дата са
\матхцал{Л}\лефт(и\ригхт)=-\ламбда{ф}\бар{\пси}{ф}\лефт(и\ригхт)\лефт(\упсилон+Кс\лефт(и\ригхт)\ десно)\пси_{ф}\лево(и\десно)
Маса бозона Кс је 6 ГеВ.
Који су кинематички дозвољени распади бозона Кс у најнижем реду?
ПС: за математику користите ЛаТеКс едитор.
(A) Кс\стрелица надесно б\бар{б},с\бар{с},у\бар{у},д\бар{д},\тау^{+}\тау^{-},е ^{+}е^{-}
(B) Кс\десно ц\бар{ц},с\бар{с},у\бар{у},д\бар{д},т\бар{т},\тау^{+}\ тау^{-},\му^{+}\му^{-},е^{+}е^{-}
(C) Кс\стрелица надесно б\бар{б},с\бар{с},у\бар{у},д\бар{д},\тау^{+}\тау^{-},\ му^{+}\му^{-},е^{+}е^{-}
(D) Кс\десно ц\бар{ц},с\бар{с},у\бар{у},д\бар{д},\тау^{+}\тау^{-},\ му^{+}\му^{-},е^{+}е^{-}


Векторско поље ф(р) радијално пада као 1/р^2 од почетка, тј. величина поља је ф(р) = 1/р^2. Поље има компоненту различиту од нуле само дуж радијалног правца у сферним координатама. Процијенити интеграл запремине дивергенције поља, ∇.ф унутар запремине сфере полупречника Р са центром у почетку. Овде су и ∇ и ф имплицирани као вектори. Који одговор у наставку је најприкладнији за одговор интеграла?
(A) 0
(B) 1
(C) 4/3 π R
(D) 4 π

Векторско поље ф(р) радијално пада као 1/р^2 од почетка, тј. величина поља је ф(р) = 1/р^2. Поље има компоненту различиту од нуле само дуж радијалног правца у сферним координатама. Процијенити интеграл запремине дивергенције поља, ∇.ф унутар запремине сфере полупречника Р са центром у почетку. Овде су и ∇ и ф имплицирани као вектори. Који одговор у наставку је најприкладнији за одговор интеграла?
(A) 0
(B) 1
(C) 4/3 π Р
(D) 4 π


Синхроциклотрон је посебна врста циклотрона. Протон се убризгава на \$t=0\$ са занемарљивом кинетичком енергијом, тј. \$ Т\simeq0\$ пролази кроз два убрзања у акцелератору да би достигао кинетичку енергију \$ Т{1}= 950MeV\$. Наизменични напон који се примењује у акцелератору је дат са
U\left(t\right)=U{0}\cos\left[2\pi\nu\left(\alpha\right)t+\Phi_{0}\right].

Колико окретаја направи протон у синхроциклотрону?
Подаци : \$\Phi{0}=\frac{\pi}{4},U{0}=190kV\$.
(A) 2500
(B) 1864
(C) 5300
(D) 3536

Синхроциклотрон је посебна врста циклотрона. Протон се убризгава на $ т = 0$ са занемарљивом кинетичком енергијом, тј. $ Т≈0$ пролази кроз два убрзања у акцелератору да би достигао кинетичку енергију $ Т{1}= 950MeV$. Наизменични напон који се примењује у акцелератору је дат са
U(t))=У{0}U_0 \cos[2\pi\nu(\alpha)t + \Phi_0].

Колико окретаја направи протон у синхроциклотрону?
Подаци : $Пхи{0}=фрац{пи}{4},У{0}= 190kV$.
(A) 2500
(B) 1864
(C) 5300
(D) 3536

Синхроциклотрон је посебна врста циклотрона. Протон се убризгава на \$т=0\$ са занемарљивом кинетичком енергијом, тј. \$Т\симек0\$ претрпи два убрзања у акцелератору да би достигао кинетичку енергију \$Т{1}=950МеВ\$. Наизменични напон примењен у акцелератору је дат са
У\лефт(т\ригхт)=У{0}\цос\лефт[2\пи\ну\лефт(\алпха\ригхт)т+\Пхи_{0}\ригхт].

Колико обртаја протон направи у синхроциклотрону?
Подаци: \$\Пхи{0}=\фрац{\пи}{4},У{0}=190кВ\$.
(A) 2500
(B) 1864
(C) 5300
(D) 3536