Нека се клатно састоји од предмета који виси са ослонца, тако да је његов лагранжијан дат са 1/2*М*Р*Р*тета тачка*тета тачка - 4/3*М*г*Р*(1- цос(тета)). Клатно се ослобађа се из стања мира, под почетним углом алфа. Израз за период клатна је дат интегралом ког интеграла? (У претходном изразу тета тачка представља временски извод угла између клатна и вертикале, тета).
(A) корен(3Р/(8г)) / корен((цос(тета) – цос(алфа)))
(B) корен(6Р/г) / корен((син(алфа) – цос(тета)))
(C) корен(3Р/(8г)) / корен((син(алфа) - цос(тхета)))
(D) корен(6Р/г) / корен((цос(тета) - цос(алфа)))

Нека се клатно састоји од предмета који виси са ослонца, тако да је његов лагранжијан дат са 1/2*М*Р*Р*тета-тачка*тета-тачка - 4/3*М*г*Р*(1- цос(тета)). Клатно се ослобађа из мировања, под почетним углом алфа. Израз за период клатна је дат интегралом ког интеграла? (У претходном изразу тета тачка представља временски извод угла између клатна и вертикале, тета).
(A) скрт(3*Р/(8*г)) / скрт((цос(тета) – цос(алфа)))
(B) скрт(6*Р/г) / скрт((син(алфа) – цос(тета)))
(C) скрт(3*Р/(8*г)) / скрт((син(алфа) - цос(тхета)))
(D) скрт(6*Р/г) / скрт((цос(тета) - цос(алфа)))

Нека се клатно састоји од објекта који виси са носача, тако да је његов лагрангеиан дат са 1/2*М*Р*Р*тхета-дот*тхета-дот - 4/3*М*г*Р*(1-цос(тхета)). Клатно се ослобађа из мировања, под почетним углом алфа. Израз за период клатна је дат интегралом који интегранд? (У претходном изразу, тхета-тачка представља временску деривацију угла између клатна и вертикале, тхета).
(A) сqрт(3*Р/(8*г)) / сqрт((цос(тхета) – цос(алпха)))
(B) сqрт(6*Р/г) / сqрт((син(алпха) – цос(тхета)))
(C) сqрт(3*Р/(8*г)) / сqрт((син(алпха) - цос(тхета)))
(D) сqрт(6*Р/г) / сqрт((цос(тхета) - цос(алпха)))


Шта је од следећег тачан израз за Сцхарфеттер-Гуммел дискретизовану једначину дрифт-дифузије модела за струју? У следећим изразима $Ј{н,ј+1/2}$ је струја електрона у тачки између тачака мреже ј и ј + 1, $\му$ је покретљивост рупа, $дк$ је величина мреже , $Вт$ је топлотни напон, а $н$ је густина носиоца наелектрисања електрона.
(A) $Ј{н,ј+1/2} = \фрац{к \му{н,и+1}}{дк} \бигг(Б\биг (\фрац{ \делта \пси{и +1}}{Вт} \биг) н{и+1} + Б \биг (\фрац{ \делта \пси{и+1}}{Вт} \биг) н{и}\бигг)$
(B) $Ј{н,ј+1/2} = \фрац{к \му{н,и+1}}{дк} \бигг(Б\биг (\фрац{ \делта \пси{и +1}}{Вт} \биг) н{и+1} + Б \биг (-\фрац{ \делта \пси{и+1}}{Вт} \биг) н{и} \бигг)$
(C) $Ј{н,ј+1/2} = \фрац{к \му{н,и+1}}{дк} \бигг(Б\биг (\фрац{ \делта \пси{и +1}}{Вт} \биг) н{и+1} - Б \биг (\фрац{ \делта \пси{и+1}}{Вт} \биг) н{и} \бигг)$
(D) $Ј{н,ј+1/2} = \фрац{к \му{н,и+1}}{дк} \бигг(Б\биг (\фрац{ \делта \пси{и +1}}{Вт} \биг) н{и+1} - Б \биг (-\фрац{ \делта \пси{и+1}}{Вт} \биг) н{и} \бигг)$


Узмимо у обзир да имамо 4 честице произведене свака 1е-5` у атмосфери на 13000м од нивоа земље:
1-зета, 30000 честица се производи при брзини од 0,96ц.
2-ета, 20000 честица се производи при брзини од 0,9ц.
3-цхи, 19000 честица се производи при брзини од 0,88ц.
4-ламбда, 24000 честица се производи брзином од 0,93ц

По опадајућем редоследу, колико ће честица стићи до тла за сваку од 4 честице за 1е-5с?
Наручите их на следећи начин "честица А">"честица Б">...
(A) зета > ламбда > ета > цхи
(B) ета > цхи > зета > ламбда
(C) ламбда > зета > цхи > ета
(D) цхи > ета > ламбда > зета

Размислите да имамо 4 честице које се производе сваке 1Е-5 у атмосфери на 13000м од нивоа земље:
1-Зета, 30000 честица се производи брзином од 0,96ц.
2-ЕТА, 20000 честица се производе брзином од 0,9ц.
3-Цхи, 19000 честица се производе брзином од 0,88ц.
4-ламбда, 24000 честица се производи брзином од 0,93ц

У реду опадања, колико честица ће доћи до земље за сваку од 4 честица у 1Е-5?
Наручите их како слиједи "честица"> "честица Б"> ...
(A) зета > ламбда > ета > цхи
(B) ета > цхи > зета > ламбда
(C) ламбда > зета > цхи > ета
(D) цхи > ета > ламбда > зета


Припремили сте ди-супституисано 6-члано једињење ароматичног прстена које садржи укупно 8 атома угљеника. Врхови у ФТИР спектру овог једињења указују на присуство карбонил групе као и ароматично-халогене везе. Идентификујте тачне 1Х НМР податке за ово једињење.
(A) 1Х НМР: хемијска референца (ппм): 9,9 (1Х, с), 7,8 (2Х, д), 7,6 (2Х, д), 3,7 (2Х, с)
(B) 1Х НМР: хемијска референца (ппм): 6,9 (1Х, с), 4,8 (2Х, д), 4,6 (2Х, д), 1,3 (2Х, с)
(C) 1Х НМР: хемијска референца (ппм): 4,8 (2Х, д), 4,6 (2Х, д), 1,3 (3Х, с)
(D) 1Х НМР: хемијска референца (ппм): 7,8 (2Х, д), 7,6 (2Х, д), 2,3 (3Х, с)


На секвенцирању генома нове гљивичне врсте, примећено је да је највећи хромозом (chr1) 4 Мб и други по величини хромозом (chr2) је 3,7 Мб. Такође је примећено да је део chr1 величине 300 кб дуплиран и две копије су постављене у тандему на истом хромозому. Како се тандем дуплирање на chr1 може експериментално потврдити?
(A) Ланчана реакција полимеразе
(B) Јужна хибридизација
(C) Ни ланчана реакција полимеразе ни јужна хибридизација - хромозоми морају бити одвојени на ПФГЕ гелу.
(D) Ланчана реакција полимеразе или јужна хибридизација

Код секвенцирања генома нове врсте гљивица, примећено је да је највећи хромозом (цхр1) 4 Мб, а други највећи хромозом (цхр2) 3,7 Мб. Такође је примећено да се део цхр1 величине 300 кб дуплира и да су две копије постављене у тандему на истом хромозому. Како се тандемска дупликација на цхр1 може експериментално потврдити?
(A) Ланчана реакција полимеразе
(B) Јужна хибридизација
(C) Нити ланчана реакција полимеразе нити јужњачка хибридизација - хромозоми морају бити раздвојени на ПФГЕ гелу.
(D) Ланчана реакција полимеразе или Соутхерн хибридизација

Приликом секвенцирања генома нове врсте гљивица, примећено је да је највећи хромозом (цхр1) 4 Мб, а други највећи хромозом (цхр2) 3,7 Мб. Такође је примећено да се део цхр1 величине 300 кб дуплира и да су две копије постављене у тандему на истом хромозому. Како се тандемска дупликација на цхр1 може експериментално потврдити?
(A) Ланчана реакција полимеразе
(B) Јужна хибридизација
(C) Нити ланчана реакција полимеразе нити јужњачка хибридизација - хромозоми морају бити раздвојени на ПФГЕ гелу.
(D) Ланчана реакција полимеразе или Соутхерн хибридизација


Означавате унутрашње капсидне протеине ротавируса ГФП-ом и испоручујете их мишевима путем оралне сонде. Снимањем ин виво примећујете да је део флуоресценције уништен од стране желудачне киселине, а да је део био уплетен у цревну слуз пре него што је стигао до секундарних лимфоидних органа. Идентификујете флуоресцентне Пеиерове закрпе и изолујете пролиферирајућу ћелијску популацију. Ви секвенционирате њихов варијабилни ген тешког ланца и приметите велику варијабилност. Који процес се одвија?
(A) ВДЈ рекомбинација
(B) рекомбинација пребацивања класе
(C) активација комплемента
(D) соматска хипермутација

Означите унутрашње капсидне протеине ротавируса са ГФП-ом и испоручите их мишевима путем оралне гаваже. Ин виво снимањем примећујете да је део флуоресценције уништен желудачном киселином, а неки су били уплетени у цревну слуз пре него што су стигли до секундарних лимфоидних органа. Идентификујете флуоресцентне Пеиер фластере и изолујете пролиферирајућу ћелијску популацију. Секвенцирате њихов променљиви ген тешког ланца и посматрате високу варијабилност. Који процес се одвија?
(A) ВДЈ рекомбинација
(B) класа пребацивање рекомбинација
(C) допуна активација
(D) соматска хипермутација


1,3-дибромоадамантан се загрева на 240°Ц са вишком КОХ, стварајући светло жути чврсти производ 1, са 1Х нмр спектром: 4,79(2Х), 2,41-2,23(10Х), 1,94(2Х) и карактеристичном апсорпцијом у ИР спектар на 1720цм-1.

Овај производ је затим загрејан са вишком алуминијум изопропоксида, формирајући производ 2.

Озон је пропуштен кроз раствор 2 на -78Ц, након чега је уследило додавање диметилсулфида, формирајући производ 3.

у 1Х нмр спектру од 3, који је образац спајања најзаштићенијег атома водоника (искључујући оне који се размењују са деутерисаним растварачем)?
(A) тројка
(B) пентет
(C) дублет тројки
(D) тројка тројки


Стање $\psi$ система задато у терминима полног и ортонормалног скупа базичних векторов $|\phi_1>,  |\phi_2>,  |\phi_3>$ and $| \phi_4 >$ as $|\psi> = \sqrt{1/15} |\phi_1> + \sqrt{2/15} |\phi_2> + 2/ \sqrt{15} |\phi_3> + 4/ \sqrt{15} |\phi_4>$. Базни вектори $|\phi_n>$  су сопствених стања хамилтоновог оператора $H$, који удовољава $H |\phi_n> = n E_o |\phi_n>; n=1, 2, 3, 4. Израчунати просечну енергију система у неким поновљеним мерењима.
(A) 81/15 Е_о
(B) Е_о
(C) 1/23 Е_о
(D) 81/23 Е_о

Стање $\пси$ система задато у терминима полног и ортонормалног скупа базичних векторов $|\пхи_1>, |\пхи_2>, |\пхи_3>$ и $| \пхи_4 >$ као $|\пси> = \скрт{1/15} |\пхи_1> + \скрт{2/15} |\пхи_2> + 2/ \скрт{15} |\пхи_3> + 4/ \ скрт{15} |\пхи_4>$. Базни вектори $|\пхи_н>$ су сопствених стања хамилтоновог оператора $Х$, који удовољавају $Х |\пхи_н> = н Е_о |\пхи_н>; н=1, 2, 3, 4. Израчунати просечну енергију система у неким поновљеним мерењима.
(A) 81/15 Е_о
(B) Е_о
(C) 1/23 Е_о
(D) 81/23 Е_о

Стање $\пси$ система задато у терминима полног и ортонормалног скупа базичних векторов $|\пхи_1>, |\пхи_2>, |\пхи_3>$ и $| \пхи_4 >$ као $|\пси> = \скрт{1/15} |\пхи_1> + \скрт{2/15} |\пхи_2> + 2/ \скрт{15} |\пхи_3> + 4/ \ скрт{15} |\пхи_4>$. Базни вектори $|\пхи_н>$ су сопствених стања хамилтоновог оператора $Х$, који удовољава $Х |\пхи_н> = н Е_о |\пхи_н>; н=1, 2, 3, 4. Израчунати просечну енергију система у неким поновљеним мерењима.
(A) 81/15 Е_о
(B) Е_о
(C) 1/23 Е_о
(D) 81/23 Е_о


Звезде у нашој галаксији имају различите композиције. Са класичним спектроскопским методама криве раста, за једну ЗВЕЗДА смо одредили [Фе/Х] = -0,3 дек. Знамо да ЗВЕЗДА има половину масе нашег Сунца. Процијенили смо да је број атома гвожђа у соларној фотосфери А(Фе) = 7,4 дек. Шта можемо рећи о броју атома водоника у фотосфери наше циљне ЗВЕЗДЕ?
(A) ~5x10^11
(B) ~10^57
(C) ~5x10^56
(D) ~10^12

Звезде у нашој галаксији имају различите композиције. Са класичним спектроскопским методама криве раста, за једну СТАР смо одредили [Фе / Х] = -0.3 декс. Знамо да ЗВЕЗДА има половину масе нашег Сунца. Проценили смо да је број атома гвожђа у соларној фотосфери А (Фе) = 7.4 декс. Шта можемо рећи о броју атома водоника у фотосфери нашег циљног СТАР-а?
(A) ~ 5x10 ^ 11
(B) ~ 10 ^ 57
(C) ~ 5x10 ^ 56
(D) ~ 10 ^ 12

Звезде у нашој галаксији имају различите композиције. Са класичним спектроскопским методама криве раста, за једну СТАР смо одредили [Фе/Х] = -0,3 дек. Знамо да ЗВЕЗДА има половину масе нашег Сунца. Процијенили смо да је број атома гвожђа у соларној фотосфери А(Фе) = 7,4 дек. Шта можемо рећи о броју атома водоника у фотосфери наше циљне ЗВЕЗДЕ?
(A) ~5x10^11
(B) ~10^57
(C) ~5x10^56
(D) ~10^12


Идентификујте почетни материјал Кс у следећој реакцији.
Кс + НаОХ/Х2О/Хеат ---> (6С,7Р)-7-етил-6-метил-1,2,2а,3,6,7,8,8а-октахидроаценафтилен-4(2а1Х)-он
(A) (2Р,3С)-3-етил-2-метил-6-(5-оксохексил)циклохексан-1-он
(B) (2С,3Р)-3-етил-2-метил-5-(4-оксохекс-5-ен-1-ил)циклохексан-1-он
(C) (2С,3Р)-3-етил-2-метил-4-((Е)-5-оксохекс-3-ен-1-ил)циклохексан-1-он
(D) (2С,3Р)-3-етил-2-метил-5-((З)-5-оксохекс-3-ен-1-ил)циклохексан-1-он


Одредити производ добијен када 3,4-диметилхексанедијал реагује са следећим сетом реагенаса:

1. КОХ, Х2О, ТХФ, топлота
2. ЦХ3ЦХ2МгБр, Х3О+
3. ПЦЦ, ЦХ2Цл2
4. О3, Х2О
(A) 4,5-диметилнонан-2,6,7-трион
(B) 3,4-диметил-5,6-диоксооктанал
(C) 4,5-диметилнонан-2,6,7-трион
(D) 3,4-диметил-5,6-диоксооктанска киселина


циклохексанон се третира са ЛДА на ниској температури, а затим са бензалдехидом. реакциона смеша се затим закисели, формирајући производ 1.

1 се затим третира са вишком диетиламиносулфур трифлуорида, формирајући производ 2. каква је структура производа 2?
(A) (2Р)-1-флуоро-2-((С)-флуоро(фенил)метил)циклохексан-1-ол
(B) (С)-2-((Р)-флуоро(фенил)метил)циклохексан-1-он
(C) ((С)-((Р)-2,2-дифлуороциклохексил)флуорометил)бензен
(D) ((Р)-((Р)-2,2-дифлуороциклохексил)флуорометил)бензен

Циклохексанон се третира ЛДА на ниској температури, а затим бензилдехид. Реакциона смеша је затим закисељена, формирајући производ 1.

1 се затим третира вишком диетиламиносулфур трифлуорида, који формира производ 2. Која је структура производње 2?
(A) (2Р) -1-Флуоро-2 - ((С) -Флуоро (фенил) метил) циклохексан-1-ол
(B) (С) -2 - ((Р) -Флуоро (фенил) метил) циклохексан-1-један
(C) ((и) - ((Р) -2,2-дифлуороциклохексил) флуорометил) бензен
(D) ((р) - ((р) -2,2-дифлуороциклохексил) флуорометил) бензен

циклохексанон се третира са ЛДА на ниској температури, затим бензалдехид. реакцијска смеша се затим закисељује, формирајући производ 1.

1 се затим третира са вишком диетиламиносумпор трифлуорида, формирајући производ 2. Какав је састав Продцут 2?
(A) (2R) -1-флуоро-2- ((С) -флуоро (фенил) метил) циклохексан-1-ол
(B) (С) -2- ((Р) -флуоро (фенил) метил) циклохексан-1-он
(C) ((С)-((Р)-2,2-дифлуороциклохексил) флуорометил) бензен
(D) ((Р)-((Р)-2,2-дифлуороциклохексил) флуорометил) бензен


Мета-супституисана бензојева киселина реагује са благом базом (база даје браон талог са Несслеровим реагенсом) и формира со, која при загревању производи једињење Б. Једињење Б, када се комбинује са једињењем Ц и базом, даје у једињење Д. Једињење Ц је један од два елемента у периодном систему који је течност на собној температури. Распоредите следеће киселине по опадајућој реактивности за конверзију једињења Б у једињење Д: (1). 3-хидроксибензојева киселина (2). 3-метилбензоева киселина (3). 3-нитробензојева киселина (4). 3-формилбензојева киселина
(A) 2>1>3>4
(B) 2>4>1>3
(C) 1>2>4>3
(D) 2>1>4>3

Мета супституисана бензојева киселина реагује са благим базом (база даје смеђим талогу са Неслеровим реагенсом) да формира сол, која, на грејањем, производи једињење Б. Једињење Б, када је у комбинацији са једињењем Ц и базом Скупљено Д. Једињење Ц је један од два елемента у периодичној табели која је течност на собној температури. Уредите следеће киселине како би се смањила реактивност за конверзију једињења Б до једињења Д: (1). 3-хидроксибензојева киселина (2). 3-метилбензојева киселина (3). 3-нитробензојева киселина (4). 3-формилбензојева киселина
(A) 2> 1> 3> 4
(B) 2> 4> 1> 3
(C) 1> 2> 4> 3
(D) 2> 1> 4> 3

Мета-супституисана бензојева киселина реагује са благом базом (база даје браон талог са Несслеровим реагенсом) и формира со, која при загревању производи једињење Б. Једињење Б, када се комбинује са једињењем Ц и базом, ствара у једињење Д. Једињење Ц је један од два елемента у периодном систему који је течност на собној температури. Распоредите следеће киселине по опадајућој реактивности за конверзију једињења Б у једињење Д: (1). 3-хидроксибензојева киселина (2). 3-метилбензоева киселина (3). 3-нитробензојева киселина (4). 3-формилбензојева киселина
(A) 2>1>3>4
(B) 2>4>1>3
(C) 1>2>4>3
(D) 2>1>4>3


Израчунати енталпију формирања (CH3)2C=CH-CH2-CH(CH3)-CH2-CH=C(CH3)2. Дато је:

Енталпија атомизације угљеника = 1000 kJ/mol.
Енергија везе H-H = 100 kJ/mol
Енергија везе C-C = 200 kJ/mol
Енергија везе C=C = 300 kJ/mol
Енергија везе C-H = 400 kJ/mol
(A) 67.4 kJ/mol
(B) 1900 kJ/g
(C) 11200 kJ/mol
(D) 11.44 kJ/g

Израчунајте енталпију формирања (ЦХ3)2Ц=ЦХ-ЦХ2-ЦХ(ЦХ3)-ЦХ2-ЦХ=Ц(ЦХ3)2. с обзиром,
Енталпија атомизације угљеника = 1000 кЈ/мол.
Енергија везе Х-Х = 100 кЈ/мол
Енергија везе Ц-Ц = 200 кЈ/мол
Енергија везе Ц=Ц = 300 кЈ/мол
Енергија везе Ц-Х = 400 кЈ/мол
(A) 67,4 кЈ/мол
(B) 1900 кЈ/г
(C) 11200 кЈ/мол
(D) 11,44 кЈ/г


„Научник има за циљ да изврши квантитативну ланчану реакцију полимеразе (кПЦР) на неким узорцима. Прво жели да направи калибрациону криву тако да је узео позитивну контролу са познатим бројевима копија и извршио кПЦР на серијски разблаженој позитивној контроли у три техничка понављања. Ефикасност кПЦР-а је била 100% Р2 је био 1, а нагиб је био -3,3%.
При концентрацији од 100000 копија по µл, цт резултата у три примерка је био 33,9, 34,2, 34,5.
При концентрацији од 10000 копија по µл, цт резултата у три примерка је био 30,6, 30,9, 31,2.
При концентрацији од 1000 копија по µл, цт троструких резултата је био 27,3, 27,6, 27,9.
При концентрацији од 100 копија по µл, цт троструких резултата је био 24, 24.3, 24.6.
При концентрацији од 10 копија по µл, цт троструких резултата је био 20,7, 21, 21,3
Шта од следећег објашњава одступања у његовим резултатима?
(A) Десетоструко разблаживање је више од 3,3 циклуса
(B) Одступање је више од 0,3 између техничких реплика
(C) кПЦР се не може користити за квантификацију нуклеинске киселине у узорцима
(D) Цт вредности нису у сагласности са количином циљне нуклеинске киселине у узорцима

„Научник има за циљ да изврши квантитативну ланчану реакцију полимеразе (кПЦР) на неким узорцима. Прво жели да направи калибрациону криву тако да је узео позитивну контролу са познатим бројевима копија и извршио кПЦР на серијски разблаженој позитивној контроли у три техничка понављања. Ефикасност кПЦР-а је била 100% Р2 је био 1, а нагиб је био -3,3%.
При концентрацији од 100000 копија по µл, цт резултата у три примерка је био 33,9, 34,2, 34,5.
При концентрацији од 10000 копија по µл, цт резултата у три примерка је био 30,6, 30,9, 31,2.
При концентрацији од 1000 копија по µл, цт троструких резултата је био 27,3, 27,6, 27,9.
При концентрацији од 100 копија по µл, цт троструких резултата је био 24, 24,3, 24,6.
При концентрацији од 10 копија по µл, цт резултата у три примерка је био 20,7, 21, 21,3
Шта од следећег објашњава одступања у његовим резултатима?
(A) Десетоструко разблаживање је више од 3,3 циклуса
(B) Одступање је више од 0,3 између техничких реплика
(C) кПЦР се не може користити за квантификацију нуклеинске киселине у узорцима
(D) Цт вредности нису у сагласности са количином циљне нуклеинске киселине у узорцима


„Микробиолог је инокулирао културу травњака Клебсиелла пнеумониае на Муеллер-Хинтон агар и ставио диск еритромицина (30 μг) и диск амоксицилин-клавуланске киселине (20/10 µг) на удаљености од 25 мм од центра до центра. Поновио је претходни експеримент користећи хлорамфеникол (30 µг) уместо еритромицина (30 µг) са истим условима Није било изобличења зоне дискова хлорамфеникола и еритромицина на страни која је окренута амоксицилин-клавуланском киселином.
Затим је припремио бактеријски лизат из Клебсиелла пнеумониае и тестирао присуство блаЦТКС-М-1 и блаТЕМ гена ПЦР тестом. Након ПЦР-а, користио је УВ трансилуминатор и пронашао две траке; блаЦТКС-М-1 ген (950 бп) и блаТЕМ ген (1,080 бп).
Шта би од следећег могло да побољша резултат претходног експеримента?
(A) Удаљеност од центра до центра од 25 мм је премала и требало би да се повећа на 45 мм
(B) Користите Сабоурауд декстрозни агар уместо Муеллер-Хинтон агара
(C) ПЦР се не може користити за детекцију блаЦТКС-М-1 и блаТЕМ гена
(D) Употреба дискова цефотаксима и цефтазидима уместо дискова са еритромицином и хлорамфениколом

„Микробиолог је инокулирао културу травњака Клебсиелла пнеумониае на Муеллер-Хинтон агар и ставио диск еритромицина (30 μг) и диск амоксицилин-клавуланске киселине (20/10 µг) на удаљености од 25 мм од центра до центра. Поновио је претходни експеримент користећи хлорамфеникол (30 µг) уместо еритромицина (30 µг) са истим условима Није било изобличења зоне дискова хлорамфеникола и еритромицина на страни која је окренута амоксицилин-клавуланској киселини.

Затим је припремио бактеријски лизат из Клебсиелла пнеумониае и тестирао присуство блаЦТКС-М-1 и блаТЕМ гена ПЦР тестом. Након ПЦР-а, користио је УВ трансилуминатор и пронашао две траке; блаЦТКС-М-1 ген (950 бп) и блаТЕМ ген (1,080 бп).
Шта од следећег може да побољша резултат претходног експеримента?
(A) Удаљеност од центра до центра од 25 мм је премала и требало би да се повећа на 45 мм
(B) Користите Сабоурауд декстрозни агар уместо Муеллер-Хинтон агара
(C) ПЦР се не може користити за детекцију блаЦТКС-М-1 и блаТЕМ гена
(D) Употреба дискова цефотаксима и цефтазидима уместо дискова са еритромицином и хлорамфениколом

„Микробиолог је инокулирао културу травњака Клебсиелла пнеумониае на Муеллер-Хинтон агар и ставио диск еритромицина (30 μг) и диск амоксицилин-клавуланске киселине (20/10 µг) на удаљености од 25 мм од центра до центра. Поновио је претходни експеримент користећи хлорамфеникол (30 µг) уместо еритромицина (30 µг) са истим условима Није било изобличења зоне дискова хлорамфеникола и еритромицина на страни која је окренута амоксицилин-клавуланском киселином.

Затим је припремио бактеријски лизат из Клебсиелла пнеумониае и тестирао присуство блаЦТКС-М-1 и блаТЕМ гена ПЦР тестом. Након ПЦР-а, користио је УВ трансилуминатор и пронашао две траке; блаЦТКС-М-1 ген (950 бп) и блаТЕМ ген (1,080 бп).
Шта би од следећег могло да побољша резултат претходног експеримента?
(A) Удаљеност од центра до центра од 25 мм је премала и требало би да се повећа на 45 мм
(B) Користите Сабоурауд декстрозни агар уместо Муеллер-Хинтон агара
(C) ПЦР се не може користити за детекцију блаЦТКС-М-1 и блаТЕМ гена
(D) Употреба дискова цефотаксима и цефтазидима уместо дискова еритромицина и хлорамфеникола


Калијум-хидроген-тартрат је прилично нерастворљив у води, али се лако раствара и у киселинама и у базама. Зашто је ова калијумова со тако нерастворљива, док су пуна двострука киселина и пуна двострука со веома растворљиве у води? Како би се ово могло експериментално проверити?
(A) Само D или L хидроген-тартрат могу хелатирати калијумов јон на такав начин да се преципитује. Упоредиво, растворљивост мезо-калијум-хидроген-тартрата би требало да буде много већа од D или L облика.
(B) Начин на који једнострука со хелатира калијумов јон је такав да попуњава све координационе сајтове, чинећи да неутрални комплекс буде самостална целина. Додавање метил-хлорида би претворило алкохоле у метил-етре, који се не би координисали на исти начин.
(C) Начин на који једнострука со хелатира калијумов јон је такав да попуњава све координационе сајтове, чинећи да неутрални комплекс буде самостална целина. Оксидација алкохола у кетоне би променила геометрију угљеника 2 и 3 у sp2, чиме би се спречило правилно хелатирање.
(D) Начин на који једнострука со хелатира калијумов јон је такав да попуњава све координационе сајтове, чинећи да неутрални комплекс буде самостална целина. Додавање ацетона ради формирања кетала спречило би алкохоле да интерагују са калијумовим јоном.

Калијум водоник тартарат је прилично нерастворљив у води, али се лако раствара и у киселини и у бази. Зашто је ова калијумова со тако нерастворљива док су пуна двострука киселина и пуна двострука со веома растворљиве у води? Како би се ово могло експериментално потврдити?
(A) Само Д или Л хидроген тартарат је у стању да хелатира калијумов јон на начин да се таложи. Упоредиво, растворљивост мезо калијум хидроген тартарата би требало да буде много већа од Д или Л.
(B) Начин на који појединачна со хелатира калијумов јон како би попунила сва координациона места на такав начин да је неутрални комплекс самостална јединица. Додатак метил хлорида би од алкохола направио метил етре који се не би координирали на исти начин.
(C) Начин на који појединачна со хелатира калијумов јон како би попунила сва координациона места на такав начин да је неутрални комплекс самостална јединица. Оксидација алкохола у кетоне би променила геометрију угљеника 2 и 3 у сп2, чиме би се спречила исправна хелација.
(D) Начин на који појединачна со хелатира калијумов јон како би попунила сва координациона места на такав начин да је неутрални комплекс самостална јединица. Додавање ацетона да би се формирао кетал спречило би интеракцију алкохола са јоном калијума.


Идентификујте почетни материјал(е) потребан(е) за синтезу метил 2-пропил-1,2,4а,5,6,7,8,8а-октахидронафтален-1-карбоксилата.
(A) 1-винилциклохекс-1-ен и метил хекс-2-иноат
(B) метил (2Е,4Е,10З)-тетрадека-2,4,10-триеноат
(C) Циклохексен и метил 2,3-диметиленхексаноат
(D) метил (2Е,8Е,10Е)-тетрадека-2,8,10-триеноат


3,3,6-триметилхепта-1,5-диен-4-он се третира са 1 еквивалентом мета-хлоропербензојеве киселине. Формирају се два различита производа, у приближном односу 1:1.
У посебном суду, метиллитијум се третира бакар(И)јодидом. вишак добијеног раствора се полако додаје у смешу производа прве реакције. Наведите један производ који ће настати овом реакцијом:
(A) 2,3,4,5,5-пентаметилхепт-6-ен-2,4-диол
(B) 5-хидрокси-3,3,6,6-тетраметилхепт-1-ен-4-он
(C) 4,4,5,7,7-пентаметилоктан-3,5-диол
(D) 6-хидрокси-2,2,5,5-тетраметилоктан-4-он


Угаона величина хоризонта догађаја супермасивне црне рупе у центру галаксије на удаљености од д=10^10 парсека се мери као θ=10^-17 степени. Пронађите ред величине ентропије црне рупе.
(A) 10^59 Ј/К
(B) 10^66 Ј/К
(C) 10^65 Ј/К
(D) 10^62 Ј/К

Угаона величина хоризонта догађаја супермасивне црне рупе у центру галаксије на удаљености од д=10^10 парсека се мери као θ=10^-17 степени. Пронађите ред величине ентропије црне рупе.
(A) 10^59 J/K
(B) 10^66 J/K
(C) 10^65 J/K
(D) 10^62 J/K


Хемичар истраживања специјализован за органску хемију добио је задатак од свог супервизора да синтетише Шифову базу користећи кетон и примарни амин.
Жељена Шифова база садржи 10 метиленских група (5 припада амину, а 5 кетону), 1 метинску групу (која припада амину) и ИХД вредност 3.
Протокол прецизира да реакција обично даје само 57%. Сада, ако је истраживачу наложено да произведе 50 грама Шифове базе, које количине реактаната треба употребити да би се постигао овај циљ?
(A) Кетон = 56,60 мЛ; Примарни амин = 50,13 мЛ
(B) Кетон = 45,68 мЛ; Примарни амин = 61,05 мЛ
(C) Кетон = 61,47 мЛ; Примарни амин = 45,26 мЛ
(D) Кетон = 50,65 мЛ; Примарни амин = 56,08 мЛ

Истраживачки хемичар специјализован за органску хемију добио је задатак од стране свог супервизора да синтетише Сцхиффову базу користећи кетон и примарни амин.
Жељена Сцхиффова база садржи 10 метиленских група (5 припада амину и 5 кетону), 1 метинску групу (која припада амину) и ИХД вредност 3.
Протокол прецизира да реакција обично даје само 57%. Сада , ако је истраживач упућен да произведе 50 грама Сцхифф базе, које количине реактаната треба да се користе да би се постигао овај циљ?
(A) кетон = 56,60 мл; Примарни амин = 50.13 мЛ
(B) кетон = 45,68 мл; Примарни амин = 61.05 мЛ
(C) кетон = 61,47 мл; Примарни амин = 45,26 мЛ
(D) кетон = 50,65 мл; Примарни амин = 56.08 мЛ


У гаметогенези, гемолинија пролази кроз два циклуса мејозе да би створила хаплоидне гамете. Циљ мејозе, за разлику од митозе, је да одвоји не само реплициране сестринске хроматиде већ и хомологне парове хромозома да би се формирале хаплоидне ћелије. Оплођене гамете улазе у ембриогенезу и на крају се развијају у организам. Мејоза није увек савршено изведена, а већина таквих случајева резултира ембрионалном смртношћу. Одрживи догађаји се већ могу открити у кариотипу ембрионалних ћелија из амнионске течности. Један такав догађај резултира Клинефелтеровим синдромом код дечака. Који молекуларни механизам је одговоран за мање изражене фенотипске последице Клинефелтеровог синдрома у поређењу са познатијим Дауновим синдромом?
(A) резолуција хијазма сепаразом у дијакинези
(B) напредовање полимеразе алфа у морули/бластоцисти
(C) везивање вретена за кинетохоре у метафази И
(D) метилација хроматина помоћу хистонских метилтрансфераза у пост-зиготу

У гаметогенези, заметна линија пролази кроз два циклуса мејозе да би довела до хаплоидних гамета. Циљ мејозе, за разлику од митозе, је да се раздвоје не само реплициране сестринске хроматиде, већ и хомологне парове хромозома да формирају хаплоидне ћелије. Оплођене гамете улазе у ембриогенезу и на крају се развијају у организам. Мејоза није увек савршено изведена, а већина таквих случајева резултира ембрионалном смртоносношћу. Одрживи догађаји се већ могу детектовати у кариотипу ембрионалних ћелија из амнионске течности. Један такав догађај резултира Клинефелтеровим синдромом код дечака. Који молекуларни механизам је одговоран за мање истакнуте фенотипске последице Клинефелтеровог синдрома у поређењу са познатијим Дауновим синдромом?
(A) резолуција цхиасмата сепаразе у дијакинези
(B) прогресија полимеразе алфа у морули / бластоцисти
(C) везивање вретена за кинетохоре у метафази И
(D) метилација хроматина хистонским метилтрансферазама у пост-зиготи

У гаметогенези, згермски линија пролази кроз два циклуса мејозе да би се створиле хаплоидне гамете. Циљ мејозе, за разлику од митозе, је да одвоји не само реплициране сестринске хроматиде већ и хомологне парове хромозома да би се формирале хаплоидне ћелије. Оплођене гамете улазе у ембриогенезу и на крају се развијају у организам. Мејоза није увек савршено изведена, а већина таквих случајева резултира ембрионалном смртношћу. Одрживи догађаји се већ могу открити у кариотипу ембрионалних ћелија из амнионске течности. Један такав догађај резултира Клинефелтеровим синдромом код дечака. Који молекуларни механизам је одговоран за мање изражене фенотипске последице Клинефелтеровог синдрома у поређењу са познатијим Дауновим синдромом?
(A) резолуција хијазма сепаразом у дијакинези
(B) напредовање полимеразе алфа у морули/бластоцисти
(C) везивање вретена за кинетохоре у метафази И
(D) метилација хроматина помоћу хистонских метилтрансфераза у пост-зиготу


Идентификујте почетни материјал, А, у следећој реакцији.
А + једињење метиленрутенијума + 1-пропен ---> 1-(проп-1-ен-1-ил)-2-винилциклопентан
(A) 2-метил-3-метиленбициклопентан
(B) 1,2-диметиленциклопентан
(C) 2-метилбициклохекс-2-ен
(D) бициклохепт-6-ен

Идентификујте почетни материјал, А, у следећој реакцији.
А + метиленерутенијумово једињење + 1-пропен ---> 1-(проп-1-ен-1-ил)-2-винилциклопентан
(A) 2-methyl-3-methylenebicyclopentane
(B) 1,2-dimethylenecyclopentane
(C) 2-methylbicyclohex-2-ene
(D) bicyclohept-6-ene

Идентификујте почетни материјал, А, у следећој реакцији.
А + једињење метиленутенијума + 1-пропен---> 1- (проп-1-ен-1-ил) -2-винилциклопентан
(A) 2-метил-3-метиленбициклопентан
(B) 1,2-диметиленциклопентан
(C) 2-метилбицикло хекс-2-ен
(D) бицyцлохепт-6-ене


Размотримо систем са Хамилтоновим оператором $Х = \варепсилон \вец{\сигма}.\вец{н}$. Овде је $\вец{н}$ произвољан јединични вектор, $\варепсилон $ је константа енергије димензије, а компоненте $\вец{\сигма}$ су Паулијеве спин матрице. Које су сопствене вредности Хамилтоновог оператора?
(A) +\хбар/2, -\хбар/2
(B) +1, -1
(C) +\варепсилон \хбар/2, - \варепсилон \хбар/2
(D) + \варепсилон, -\варепсилон

Размотримо систем са Хамилтоновим оператором $Х = \варепсилон \вец{\сигма}.\вец{н}$. Овде је $\вец{н}$ произвољан јединични вектор, $\варепсилон $ је константа димензије енергије, а компоненте $\вец{\сигма}$ су Паулијеве спин матрице. Које су сопствене вредности Хамилтоновог оператора?
(A) +\хбар/2, -\хбар/2
(B) +1, -1
(C) +\варепсилон \хбар/2, - \варепсилон \хбар/2
(D) +\варепсилон, -\варепсилон

Размотримо систем са Хамилтоновим оператором $Х = W \вец{\сигма}.\вец{н}$. Овде је $\вец{н}$ произвољан јединични вектор, $W $ је константа енергије димензије, а компоненте $\вец{\сигма}$ су Паулијеве спин матрице. Које су сопствене вредности Хамилтоновог оператора?
(A) +\хбар/2, -\хбар/2
(B) +1, -1
(C) +W \хбар/2, - W \хбар/2
(D) + W, -W


Припремили сте непознато једињење. Да бисте идентификовали производ, користили сте следеће технике карактеризације: FTIR и 1H НМР. FTIR спектар показује веома широку апсорпциону пиковну вредност на 3000 таласних бројева. Јака апсорпциона пиковна вредност такође је примећена на 1700 таласних бројева. Неколико пиковних вредности је примећено у 1H НМР спектру, али ниједан од њих не одговара винил-хидрогенима. Један од сигнала у 1H НМР је дуплет тројки квартета, док је други сигнал дуплет тројки тројки. Идентификујте једињење као једно од следећих, CH3CH2C(H)(CH3)C(H)(CH3)COOH, CH3CH2C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)COOH, CH3C(H)(CH3)C(H)(CH3)CH2COOH, or CH3C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)CH2COOH
(A) CH3CH2C(H)(CH3)C(H)(CH3)COOH
(B) CH3C(H)(CH3)C(H)(CH3)CH2COOH
(C) CH3CH2C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)COOH
(D) CH3C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)CH2COOH

Припремили сте непознато једињење. Да бисте идентификовали производ, користили сте следеће технике карактеризаCије: ФТИР и 1Х НМР. ФТИР спектар показује веома широк пик апсорпCије на 3000 таласних бројева. Снажан максимум апсорпCије је такође примећен на таласним бројевима од 1700. Уочено је неколико пикова у 1Х НМР спектру, од којих ниједан не одговара винил-водониCима. Један од сигнала у 1Х НМР је дублет тројки квартета, док је други сигнал дублет триплета триплета. Идентификујте једињење као: CХ3CХ2C(Х)(CХ3)C(Х)(CХ3)CООХ, CХ3CХ2C(Х)(C2Х5)C(Х)(C2Х5)CООХ, CХ3C(Х)(CХ3)C(Х)( CХ3)CХ2CООХ, или CХ3C(Х)(C2Х5)C(Х)(C2Х5)CХ2CООХ
(A) CХ3CХ2C(Х)(CХ3)C(Х)(CХ3)CООХ
(B) CХ3C(Х)(CХ3)C(Х)(CХ3)CХ2CООХ
(C) CХ3CХ2C(Х)(C2Х5)C(Х)(C2Х5)CООХ
(D) CХ3C(Х)(C2Х5)C(Х)(C2Х5)CХ2CООХ

Припремили сте непознато једињење. Да бисте идентификовали производ, користили сте следеће технике карактеризације: ФТИР и 1H НМР. ФТИР спектар показује веома широк врх апсорпције на 3000 таласних бројева. Снажан врх апсорпције је такође примећен на 1700 таласних бројева. Неколико врхова је примећено у 1H НМР спектру, од којих ниједан не одговара винил-водоника. Један од сигнала у 1H НМР је дублет тројки квартета, док је други сигнал дублет тројки тројки. Идентификујте једињење као или, CH3CH2C(H)(CH3)C(H)(CH3)COOH, CH3CH2C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)COOH, CH3C(H)(CH3)C(H)(CH3)CH2COOH, or CH3C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)CH2COOH
(A) CH3CH2C(H)(CH3)C(H)(CH3)COOH
(B) CH3C(H)(CH3)C(H)(CH3)CH2COOH
(C) CH3CH2C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)COOH
(D) CH3C(H)(C2H5)C(H)(C2H5)CH2COOH


Једињење А (Ц3Х6) подлеже бромовању у присуству угљен-тетрахлорида да би се формирало једињење Б. Када једињење Б реагује са алкохолним КОХ, формира једињење Ц. Проласком једињења Ц кроз усијану гвоздену цев настаје једињење Д. Једињење Д реагује са мешавина две јаке киселине да би се формирало једињење Е. Једињење Е, у присуству отпада гвожђа и хлороводоничне киселине, формира једињење Ф. Једињење Ф реагује са азотном киселином и формира Г. Када Г реагује са натријум хидроксидом, формира Х. Идентификујте нетачна тврдња о производима добијеним у овом реакционом низу.
(A) Ф се користи за синтезу боја.
(B) Д даје два синглета у 1Х НМР спектрима.
(C) Ц је запаљиви гас.
(D) Х даје жуту боју уз додатак раствора гвожђе хлорида.

Једињење А (Ц3Х6) подлеже бромовању у присуству угљен-тетрахлорида да би се формирало једињење Б. Када једињење Б реагује са алкохолним КОХ, формира једињење Ц. Проласком једињења Ц кроз усијану гвоздену цев настаје једињење Д. Једињење Д реагује са мешавина две јаке киселине да би се формирало једињење Е. Једињење Е, у присуству отпада гвожђа и хлороводоничне киселине, формира једињење Ф. Једињење Ф реагује са азотне киселине да настане Г. Када Г реагује са натријум хидроксидом, формира Х. Идентификујте нетачну тврдњу о производима добијеним у овој секвенци реакције.
(A) Ф се користи за синтезу боја.
(B) Д даје два синглета у 1Х НМР спектрима.
(C) Ц је запаљив гас.
(D) Х даје жуту боју уз додатак раствора гвожђе хлорида.

Једињење А (Ц3Х6) подлеже бромовању у присуству угљен-тетрахлорида да би се формирало једињење Б. Када једињење Б реагује са алкохолним КОХ, формира једињење Ц. Проласком једињења Ц кроз усијану гвоздену цев настаје једињење Д. Једињење Д реагује са мешавина две јаке киселине да би се формирало једињење Е. Једињење Е, у присуству отпада гвожђа и хлороводоничне киселине, формира једињење Ф. Једињење Ф реагује са азотна киселина да настане Г. Када Г реагује са натријум хидроксидом, формира Х. Идентификујте нетачну тврдњу о производима добијеним у овој секвенци реакције.
(A) Ф се користи за синтезу боја.
(B) Д даје два синглета у 1Х НМР спектрима.
(C) Ц је запаљиви гас.
(D) Х даје жуту боју уз додатак раствора гвожђе хлорида.


Идентификујте могући производ када се (1С,4Р)-2-винил-2-азабицикло[2.2.1]хепт-5-ен подвргне Коповом преуређивању.
(A) 4,6,7,7а-тетрахидро-3Х-циклопентапиридин
(B) 4,4а,5,6-тетрахидро-1Х-циклопентапиридин
(C) 4,4а,5,7а-тетрахидро-3Х-циклопентапиридин
(D) 4,4а,7,7а-тетрахидро-1Х-циклопентапиридин

Идентификујте могући производ када (1S,4R)-2-винил-2-азацикло[2.2.1]хепт-5-ене подлеже Коуновој реаранжману.
(A) 4,6,7,7a-тетрахидро-3H-циклопентапиридин
(B) 4,4a,5,6-тетрахидро-1H-циклопентапиридин
(C) 4,4a,5,7a-тетрахидро-3H-циклопентапиридин
(D) 4,4a,7,7a-тетрахидро-1H-циклопентапиридин

Идентификујте могући производ када (1С, 4Р) -2-винил-2-азабицикло [2.2.1] хепт-5-ее подвргава се преуређивању.
(A) 4,6,7,7а-тетрахидро-3Х-циклопентапиридин
(B) 4,4а,5,6-тетрахидро-1Х-циклопентапиридин
(C) 4,4а,5,7а-тетрахидро-3Х-циклопентапиридин
(D) 4,4а,7,7а-тетрахидро-1Х-циклопентапиридин


Пропионалдехид и бутиралдехид су загревани у присуству НаОЕт у ЕтОХ. Колико различитих производа може настати у овој реакцији?
(A) 2
(B) 4
(C) 8
(D) 16


Да бисмо израчунали неопходан сноп за производњу честице Икс, покренули смо следећу симулацију у софтверу високе енергије $ е ^{+}е ^{-}→ X $, где је електрон $ е ^{-}$ у мировању. Открили смо да енергија снопа мора бити најмање једнака $ 9.6  ×10 ^ {6}$ ГеВ.
Колика је маса честице Икс која се користи за ову симулацију?
(A) 542 ГеВ
(B) 1091 ГеВ
(C) 3132 ГеВ
(D) 99 ГеВ

Да бисмо израчунали потребан сноп за производњу честице Кс, покренули смо следећу симулацију у софтверу високе енергије $е^{+}е^{-}\ригхтарров Кс$, где је електрон $е^{-}$ у мировању. Открили смо да енергија зрака мора бити најмање једнака $9,6\тимес10^{6}$ ГеВ.
Колика је маса честице Кс која се користи за ову симулацију?
(A) 542 ГеВ
(B) 1091 ГеВ
(C) 3132 ГеВ
(D) 99 ГеВ


Прочитајте следећи одломак о Внт3а сигналном путу код људи да бисте одговорили на следеће питање.

Внт3а, излучени гликопротеински лиганд, везује Н-терминални екстраћелијски домен свог трансмембранског рецепторског протеина напућеног и заједно са ко-рецептором ЛРП5/6, доводи до трансдукције сигналних каскада које регулишу низ ћелијских процеса укључујући пролиферацију ћелија диференцијација и ослобађање интрацелуларног калцијума. Бета-катенин је кључни протеин у овом сигналном путу, акумулира се у цитоплазми након везивања лиганда и на крају се транслоцира у језгро. У језгру, Бета-катенин функционише као коактиватор транскрипције где се директно везује за ДНК заједно са другим факторима да би покренуо транскрипцију циљних гена. Без неканонског везивања Внт3а лиганда, Бета-катенин се не акумулира у цитоплазми, већ је на мети комплекса деструкције који доводи до протеазомске деградације.

Која од следећих група речи/фраза из одломка садржи тачне термине САМО у вези са горњим сигналним путем?
(A) Транслокација у језгро, интрацелуларни калцијум, комплекс разарања, искривљен
(B) Протеозомска деградација, Н-терминална ванћелијска, наборана, неканонска.
(C) Бета-катенин, директно везује ДНК, ЛРП5/6, протеин трансмембранског рецептора.
(D) Коактиватор транскрипције, гликопротеин, акумулација у цитоплазми, бета-катенин

Прочитајте следећи одломак о Внт3а сигналном путу код људи да бисте одговорили на следеће питање.

Внт3а, излучени гликопротеински лиганд, везује Н-терминални екстраћелијски домен свог трансмембранског рецепторског протеина напућеног и заједно са ко-рецептором ЛРП5/6, доводи до трансдукције сигналних каскада које регулишу низ ћелијских процеса укључујући пролиферацију ћелија диференцијација и ослобађање интрацелуларног калцијума. Бета-катенин је кључни протеин у овом сигналном путу, акумулира се у цитоплазми након везивања лиганда и на крају се транслоцира у језгро. У језгру, Бета-катенин функционише као коактиватор транскрипције где се директно везује за ДНК заједно са другим факторима да би покренуо транскрипцију циљних гена. Без неканонског везивања Внт3а лиганда, Бета-катенин се не акумулира у цитоплазми, већ је на мети комплекса деструкције који доводи до протеазомске деградације.

Која од следећих група речи/фраза из одломка садржи тачне термине САМО у вези са горњим сигналним путем?
(A) Транслокација у језгро, интрацелуларни калцијум, комплекс разарања, искривљен
(B) Протеозомска деградација, Н-терминална екстрацелуларна, наборана, неканонска.
(C) Бета-катенин, директно везује ДНК, ЛРП5/6, протеин трансмембранског рецептора.
(D) Коактиватор транскрипције, гликопротеин, акумулација у цитоплазми, бета-катенин


Идентификујте теоретске 1H-NMR податке за коначан производ E који се формира у следећем низу реакција.
2-метилпропан-1-ол + K2Cr2O4 / H2SO4 ---> A
A + LiOH ---> B
B + Литијум пропан-2-ид ---> C
C + H3O+, H2O, топлота ---> D
D + Диметиламин + H+ ---> E
(A) 0.91 (3H, t), 0.96 (3H, t), 1.56 (2H, tq), 1.95 (2H, qd), 2.02 (2H, t), 2.72 (6H, s), 4.77 (1H, t)
(B) 0.84 (12H, d), 1.77 (2H, септд), 2.43 (1H, t), 2.44 (6H, s)
(C) 0.97 (3H, t), 1.21 (6H, d), 1.96 (2H, qd), 2.38 (1H, септ), 2.73 (6H, s), 4.79 (1H, t)
(D) 1.19 (6H, d), 1.53 (6H, s), 2.33 (1H, септ), 2.72 (6H, s)

Идентификујте теоријске 1Х-НМР податке за коначни производ Е формиран у следећој серији реакција.
2-метилпропан-1-ол + К2Цр2О4 / Х2СО4 ---> А
А + ЛиОХ ---> Б
Б + литијум пропан-2-ид ---> Ц
Ц + Х3О+, Х2О, топлота ---> Д
Д + диметиламин + Х+ ---> Е
(A) 0.91 (3H, t), 0.96 (3H, t), 1.56 (2H, tq), 1.95 (2H, qd), 2.02 (2H, t), 2.72 (6H, s), 4.77 (1H, t)
(B) 0.84 (12H, d), 1.77 (2H, septd), 2.43 (1H, t), 2.44 (6H, s)
(C) 0.97 (3H, t), 1.21 (6H, d), 1.96 (2H, qd), 2.38 (1H, sept), 2.73 (6H, s), 4.79 (1H, t)
(D) 1.19 (6H, d), 1.53 (6H, s), 2.33 (1H, sept), 2.72 (6H, s)

Идентификујте теоријске 1Х-НМР податке за коначни производ Е формиран у следећој серији реакција.
2-метилпропан-1-ол + К2Цр2О4 / Х2СО4 ---> А
А + ЛиОХ ---> Б
Б + литијум пропан-2-ид ---> Ц
Ц + Х3О+, Х2О, топлота ---> Д
Д + диметиламин + Х+ ---> Е
(A) 0,91 (3Х, т), 0,96 (3Х, т), 1,56 (2Х, тк), 1,95 (2Х, кд), 2,02 (2Х, т), 2,72 (6Х, с), 4,77 (1Х, т) )
(B) 0,84 (12Х, д), 1,77 (2Х, септд), 2,43 (1Х, т), 2,44 (6Х, с)
(C) 0,97 (3Х, т), 1,21 (6Х, д), 1,96 (2Х, кд), 2,38 (1Х, септ), 2,73 (6Х, с), 4,79 (1Х, т)
(D) 1,19 (6Х, д), 1,53 (6Х, с), 2,33 (1Х, септ), 2,72 (6Х, с)


Одлучили сте да урадите радиоизотопско обележавање за своје тестове ензимске активности и одлучили сте да користите [3Х] за метионин. Ваша комерцијална залиха Л-[Метил-3Х]-метионина је испоручена са следећом етикетом: величина јединице од 250 μЦи (9,25 МБк); 70,7 Ци/ммол (2,616 ТБк/ммол); укупна запремина од 0,25 мЛ у 50 мМ трицина (пХ 7,4; 10 мМ БМЕ).
Користећи ову комерцијалну залиху Л-[Метил-3Х]-метионина, покушавате да направите 5Кс радиоактивно обележену („врућу“) матичну отопину амино киселина чија је концентрација 1,25 мМ, 375 μЦи/мЛ и специфична активност од 300 мЦи/ммол .
1) Колики је укупни волумен вашег 5Кс „врућих“ залиха аминокиселина?
2) Колико нерадиоактивно обележених („хладних”) аминокиселина вам је потребно да бисте постигли циљану специфичну активност?
(A) 0,67 мЛ; 0,9256 микромола
(B) 0,78 мЛ; 0,7654 микромола
(C) 0,78 мЛ; 0,8375 микромола
(D) 0,67 мЛ; 0,8298 микромола

Одлучили сте да урадите радиојзотопско обележавање за ваше тестове ензимске активности и изабрали сте да користите [3H] за метионин. Ваши комерцијални Л-[Метил-3H]-Метионски стакленки су имали следећу етикету: величина јединице од 250 μCi (9.25 MBq); 70.7 Ci/mmol (2.616 TBq/mmol); укупан волумен од 0.25 мЛ у 50 мМ Трицини (пХ 7.4; 10 мМ БМЕ).
Користећи овај комерцијални Л-[Метил-3H]-Метионски стакленку, покушавате да направите 5X радиолабелирану (“топлу”) складишну раствору амино киселине чија је концентрација 1.25 мМ, 375 μCi/мЛ и специфична активност 300 мCi/mmol.

1) Који је укупан волумен ваше 5X “топле” складишне растворе амино киселине?
2) Колико небелакираног (“хладног”) амино киселине вам је потребно да постигнете циљану специфичну активност?
(A) 0.67 мЛ; 0.9256 микромол
(B) 0.78 мЛ; 0.7654 микромол
(C) 0.78 мЛ; 0.8375 микромол
(D) 0.67 мЛ; 0.8298 микромол


Идентификујте крајњи производ, Х, у следећем низу реакција.
Бензен + изобутил хлорид / АлЦл3 ---> А
А + изопропил хлорид / АлЦл3 ---> Б
Б + КМнО4 / Топлота ---> Ц
Ц + СОЦл2 ---> Д
Д + НХ3 / Топлота ---> Е
Е + ЛиАлХ4 / Х2О ---> Ф
Ф + ЦХ3И (вишак) ---> Г
Г + НаНХ2 / НХ3 ---> Х
(A) 2-(4-(терц-бутил)фенил)-Н,Н-диметилетан-1-амин
(B) 1-(5-(терц-бутил)-2-изопропилфенил)-Н,Н-диметилметанамин
(C) 5-(терц-бутил)-2-((диметиламино)метил)анилин
(D) 1-(4-(терц-бутил)-2-метилфенил)-Н,Н-диметилметанамин

Идентификујте крајњи производ, Х, у следећем низу реакција.
Бензен + изобутил хлорид / АлЦл3 ---> А
А + изопропил хлорид / АлЦл3 ---> Б
B + КМнО4 / Топлота ---> Ц
C + СОЦл2 ---> Д
D + НХ3 / Топлота ---> Е
Е + ЛиАлХ4 / Х2О ---> Ф
F + ЦХ3И (вишак) ---> Г
G + НаНХ2 / НХ3 ---> Х
(A) 2-(4-(терц-бутил)фенил)-Н,Н-диметилетан-1-амин
(B) 1-(5-(терц-бутил)-2-изопропилфенил)-Н,Н-диметилметанамин
(C) 5-(терц-бутил)-2-((диметиламино)метил)анилин
(D) 1-(4-(терц-бутил)-2-метилфенил)-Н,Н-диметилметанамин


Ученик је извео реакцију 3-метилпиролидина катализовану киселином са једињењем А, крајњи производ реакције је 1-(циклохексилиденметил)-3-метилпиролидин. Изаберите одговарајући реагенс (А) и катализатор (Б) за реакцију.
3-метилпиролидин + А (Б, топлота, растварач) ---> 1-(циклохексилиденметил)-3-метилпиролидин
(A) А = циклохексанкарбалдехид, Б = сирћетна киселина
(B) А = винилциклохексан, Б = сирћетна киселина
(C) А = винилциклохексан, Б = ТсОХ
(D) А = циклохексанкарбалдехид, Б = ТсОХ


Колико доле наведених звезда би се могло детектовати помоћу ЕСПРЕССО спектрографа, када је повезан са једним од 8м ВЛТ телескопа у Опсерваторији Паранал? Сматра се да се звезда може детектовати ако се постигне однос сигнал/шум (С/Н) од најмање 10 по бинованом пикселу топк једночасовне експозиције.

За више детаља о ЕСПРЕССО спектрографу, погледајте следећи линк:
https://www.есо.орг/сци/фацилитиес/паранал/инструментс/еспрессо/овервиев.хтмл

а) Цанопус
б) Поларис
ц) Звезда са РА = 0 степени и ДЕЦ = 0 степени, апсолутна В магнитуде 15 маг и налази се на удаљености од 10 пк од нас.
г) Звезда са РА = 0 степени и ДЕЦ = 0 степени, апсолутна В магнитуде 15 маг и налази се на удаљености од 200 пк од нас.
е) Звезда са РА = 0 степени и ДЕЦ = 0 степени, апсолутна В магнитуде 15 маг и налази се на удаљености од 5 пк од нас.
ф) Звезда са РА = 0 степени и ДЕЦ = 0 степени, апсолутна В магнитуде 15 маг и налази се на удаљености од 50 пк од нас.
(A) 2
(B) 4
(C) 5
(D) 3

Колико доле наведених звезда би се могло детектовати помоћу ЕСПРЕССО спектрографа, када је повезан са једним од 8м ВЛТ телескопа у Опсерваторији Паранал? Сматра се да се звезда може детектовати ако се постигне однос сигнал/шум (С/Н) од најмање 10 по бинованом пикселу током 1-часовне експозиције.

За више детаља о ЕСПРЕССО спектрографу, погледајте следећи линк:
хттпс://ввв.есо.орг/сци/фацилитиес/паранал/инструментс/еспрессо/овервиев.хтмл

а) Цанопус
b) Поларис
c) Звезда са РА = 0 степени и ДЕЦ = 0 степени, апсолутна В магнитуде 15 маг и налази се на удаљености од 10 ком од нас.
d) Звезда са РА = 0 степени и ДЕЦ = 0 степени, апсолутна В магнитуде 15 маг и налази се на удаљености од 200 ком од нас.
е) Звезда са РА = 0 степени и ДЕЦ = 0 степени, апсолутна В магнитуде 15 маг и налази се на удаљености од 5 ком од нас.
f) Звезда са РА = 0 степени и ДЕЦ = 0 степени, апсолутна В магнитуде 15 маг и налази се на удаљености од 50 ком од нас.
(A) 2
(B) 4
(C) 5
(D) 3

Колико доле наведених звезда би се могло детектовати помоћу ЕСПРЕССО спектрографа, када је повезан са једним од 8м ВЛТ телескопа у Опсерваторији Паранал? Сматра се да се звезда може детектовати ако се постигне однос сигнал/шум (С/Н) од најмање 10 по бинованом пикселу током 1-часовне експозиције.

За више детаља о ЕСПРЕССО спектрографу, погледајте следећи линк:
хттпс://ввв.есо.орг/сци/фацилитиес/паранал/инструментс/еспрессо/овервиев.хтмл

а) Цанопус
b) Поларис
c) Звезда са РА = 0 степени и ДЕЦ = 0 степени, апсолутна В магнитуде 15 маг и налази се на удаљености од 10 ком од нас.
d) Звезда са РА = 0 степени и ДЕЦ = 0 степени, апсолутна В магнитуде 15 маг и налази се на удаљености од 200 ком од нас.
е) Звезда са РА = 0 степени и ДЕЦ = 0 степени, апсолутна В магнитуде 15 маг и налази се на удаљености од 5 ком од нас.
ф) Звезда са РА = 0 степени и ДЕЦ = 0 степени, апсолутна В магнитуда од 15 маг и налази се на удаљености од 50 ком од нас.
(A) 2
(B) 4
(C) 5
(D) 3


Идентификовали сте нови пар лиганд-рецептор који је првобитно изражен у ћелијама нервног гребена и желите да разумете развојну судбину њихове интеракције. Рецептор је мономерно трансмембранско буре са осам алфа спирала, четири екстрацелуларне спирале и три бета листа који стварају место везивања за лиганд. Лиганд је намотана завојница од две алфа спирале. Правите бицистронски лок-Цре вектор са лигандом ОРФ на 5' позицији, фузионисан са мЦхерри; рецептор ОРФ је на 3' и фузионисан са еГФП на Ц-терминусу. Лиганд је испод ЦБА промотера, а узводно од рецептора је ИРЕС регулаторни елемент. Између лиганда ОРФ и мЦхерри-а, постоји заустављање у локП-стоп-локП касети, а између рецептора и еГФП-а, постоји заустављање у лок2272-стоп-лок2272 касети. Такође сте подигли антитела против прекомерно експримираних протеина и сада их користите за тестирање експресије конструкта на Вестерн блоту након трансфекције плазмида у примарну културу астроцита. Укупни протеини дају сигнал пропорционалан оптерећењу актином. Коначно узгајате модел миша хомозиготног за ваш конструкт у позадини вт. Укрштате га на СОКС10-Цре хемизиготне мишеве; након што се потомство роди, визуализујете га под флуоресцентним конфокалним микроскопом. Не примећујете зелени сигнал. Који од доленаведених одговора објашњава највероватнији разлог за то?
(A) лиганд и рецептор су у паракрином односу
(B) конструкт рецептор-еГФП је заглављен у Голгију
(C) недостаје појачивач експресије лиганда и рецептора
(D) рецептор и еГФП нису у оквиру

Идентификовали сте нови пар лиганд-рецептор који је првобитно изражен у ћелијама нервног гребена и желите да разумете развојну судбину њихове интеракције. Рецептор је мономерно трансмембранско буре са осам алфа спирала, четири екстрацелуларне спирале и три бета листа који стварају место везивања за лиганд. Лиганд је намотана завојница од две алфа спирале. Правите бицистронски лок-Цре вектор са лигандом ОРФ на 5' позицији, фузионисан са мЦхерри; рецептор ОРФ је на 3' и фузионисан са еГФП на Ц-терминусу. Лиганд је испод ЦБА промотера, а узводно од рецептора је ИРЕС регулаторни елемент. Између лиганда ОРФ и мЦхерри, постоји заустављање у локП-стоп-локП касети, а између рецептора и еГФП, постоји заустављање у лок2272-стоп-лок2272 касети. Такође сте подигли антитела против прекомерно експримираних протеина и сада их користите за тестирање експресије конструкта на Вестерн блоту након трансфекције плазмида у примарну културу астроцита. Укупни протеини дају сигнал пропорционалан оптерећењу актином. Коначно узгајате модел миша хомозиготног за ваш конструкт у позадини вт. Укрштате га на СОКС10-Цре хемизиготне мишеве; након што се потомство роди, визуализујете га под флуоресцентним конфокалним микроскопом. Не примећујете зелени сигнал. Који од доленаведених одговора објашњава највероватнији разлог за то?
(A) лиганд и рецептор су у паракрином односу
(B) конструкт рецептор-еГФП је заглављен у Голгију
(C) недостаје појачивач експресије лиганда и рецептора
(D) рецептор и еГФП нису у оквиру


У експерименту је група ученика загрејала 10 г бензојеве киселине у етанолу у присуству киселог катализатора. Након 2 сата од ученика је затражено да зауставе реакцију и изврше хроматографију на колони (ЦЦ) да би пречистили производ. Пре ЦЦ, реакциона смеша је анализирана коришћењем танкослојне хроматографије (ТЛЦ). Ученици су открили да реакциона смеша садржи А мрље под УВ светлом, што указује на присуство полазног материјала, производа и растварача. Користећи ЦЦ, одвојили су 4 г производа и 3 г полазног материјала из реакционе смеше. Након што су извршили стехиометријске прорачуне, открили су да је проценат приноса реакције Б.
(A) А = два; Б = 77,77 %
(B) А = три; Б = 55,55 %
(C) А = три; Б = 44,44 %
(D) А = два; Б = 66,66 %

У експерименту је група ученика загрејала 10 г бензојеве киселине у етанолу у присуству киселог катализатора. Након 2 сата од ученика је затражено да зауставе реакцију и изврше хроматографију на колони (ЦЦ) да би пречистили производ. Пре ЦЦ, реакциона смеша је анализирана коришћењем танкослојне хроматографије (ТЛЦ). Ученици су открили да реакциона смеша садржи А мрље под УВ светлом, што указује на присуство полазног материјала, производа и растварача. Користећи ЦЦ, одвојили су 4 г производа и 3 г полазног материјала из реакционе смеше. Након што су извршили стехиометријске прорачуне, открили су да је проценат приноса реакције Б.
(A) А = два; B = 77,77 %
(B) А = три; B = 55,55 %
(C) А = три; B = 44,44 %
(D) А = два; B = 66,66 %


Који редослед реакција из следећих опција би довео до синтезе високог приноса 1-(3-бромо-5-нитрофенил)етан-1-она, почевши од бензена?
(A) и) ХНО3/Х2СО4; ии) Фе/ХЦл; иии) НаНО2/ХЦл ив) Х3ПО2; в) Бр2/ФеБр3; ви) ЦХ3ЦОЦл/АлЦл3; вии) ХНО3/Х2СО4
(B) и) Бр2/ФеБр3; ии) ХНО3/Х2СО4; иии) ЦХ3ЦОЦл/АлЦл3; ив) ХНО3/Х2СО4; в) Фе/ХЦл; ви) НаНО2/ХЦл; вии) Х3ПО2
(C) и) ЦХ3ЦОЦл/АлЦл3; ии) Бр2/ФеБр3; иии) ХНО3/Х2СО4; ив) Фе/ХЦл; в) ХНО3/Х2СО4; ви) НаНО2/ХЦл; вии) Х3ПО2
(D) и) ХНО3/Х2СО4; ии) Фе/ХЦл; иии) ЦХ3ЦОЦл/АлЦл3; ив) Бр2/ФеБр3; в) ХНО3/Х2СО4; ви) НаНО2/ХЦл; вии) Х3ПО2


Дијамант и графит су присутни у истој комори магме вулкана. Дијамант и графит су у стању термодинамичке равнотеже у комори магме када се температура повећа за 100,0 К. За колико треба да се промени притисак да би се одржала термодинамичка равнотежа између дијаманта и графита? Моларна запремина дијаманта је 3,417 цм³/мол, а моларна ентропија дијаманта је 2,38 Ј К⁻¹ мол⁻¹. Моларна запремина графита је 5,298 цм³/мол, а моларна ентропија графита је 5,74 Ј К⁻¹ мол⁻¹.
(A) Притисак се мора повећати за 420 бара.
(B) Притисак се мора повећати за 675 бара.
(C) Притисак се мора повећати за 312 бара.
(D) Притисак се мора повећати за 1786 бара.


Антрацен и диметил ацетилендикарбоксилат су комбиновани у односу 1:1 и остављени да реагују на повишеној температури, дајући производ 1. 1 је сакупљен, а затим загреван са вишком воденог раствора натријум хидроксида, да би се формирао производ дикарбоксилне киселине 2 (после киселе обраде). 2 је растворен у трифлуоросирћетном анхидриду и загреван под рефлуксом, претварајући дикарбоксилну киселину у 5-члани циклични анхидрид, једињење 3. 3 је третирано на високој температури са другим еквивалентом антрацена, дајући једињење 4. која је група молекулске симетрије једињења 4?
(A) C2
(B) Cs
(C) C1
(D) C2v

Антрацен и диметил ацетилендикарбоксилат су комбиновани у односу 1:1 и остављени да реагују на повишеној температури, дајући производ 1. 1 је сакупљен, а затим загреван са вишком воденог раствора натријум хидроксида, да би се формирао производ дикарбоксилне киселине 2 (после киселе обраде). 2 је растворен у трифлуоросирћетном анхидриду и загреван под рефлуксом, претварајући дикарбоксилну киселину у 5-члани циклични анхидрид, једињење 3. 3 је третирано на високој температури са другим еквивалентом антрацена, дајући једињење 4. која је група молекулске симетрије једињења 4?
(A) Ц2
(B) Цс
(C) Ц1
(D) Ц2в

Anthracene and dimethyl acetylenedicarboxylate were combined in a 1:1 ratio and allowed to react at elevated temperature, yielding product 1. 1 was collected, and then heated with excess aqueous sodium hydroxide, to form dicarboxylic acid product 2 (after acidic workup). 2 was dissolved in trifluoroacetic anhydride and heated under reflux, converting the dicarboxylic acid to a 5-membered cyclic anhydride, compound 3. 3 was treated at high temperature with another equivalent of anthracene, yielding compound 4. what is the molecular symmetry group of compound 4?
(A) Ц2
(B) Цс
(C) Ц1
(D) Ц2в


Претпоставимо да АГН емитују сву своју излазну енергију у облику електромагнетног зрачења изотропно (нпр. без истакнутих млазова), а ми смо имали савршене детекторе који су могли да измере ово зрачење широм спектра без препрека.
Претпоставимо да можемо скоро тачно да измеримо масу супермасивне црне рупе у АГН, као и растојање АГН.

Затим се испитује дијаграм са масом АГН црне рупе на хоризонталној оси и болометријском осветљеношћу АГН на вертикалној оси.
Ако хипотетички:
Сви АГН са Сцхварзсцхилд црном рупом, леже на линији потенцијског закона, практично без расејања; сви АГН са Керровом црном рупом са спином а=1 (веома близу 1) и проградном ротацијом, такође леже на линији потенцијског закона практично без расејања.
Како су две линије постављене једна у односу на другу?
(A) 2. линија (Керр линија) је изнад 1. реда, за фактор од 50 до 100.
(B) 2. ред (Керр линија) је испод 1. реда за фактор од 5 до 10.
(C) 2. ред (Керр линија) је испод 1. реда за фактор од 50 до 100.
(D) 2. линија (Керр линија) је изнад 1. реда (фактором од 5 до 10).

Претпоставимо да су АГНС емитовали сву своју енергију у облику електромагнетног зрачења изотропно (нпр. Без истакнутих млазника) и имали смо савршене детекторе који би могли да измери ово зрачење преко спектра без препрека.
Претпоставимо да можемо да измеримо масу супермасивне црне рупе у АГН-у готово тачно, као и удаљеност АГН-а.

Затим испитујемо заплет масе АГН црне рупе на хоризонталној оси и болометријско светлост АГН на вертикалној оси.
Ако је хипотетски:
Сви агн са Сцхварзсцхилд Црном рупом лежите на линији законске правде са практично без расипања; Сви АГНС са Крковом црном рупом са спин а = 1 (врло близу 1) и ротацију програма, такође лежи на линији законско-законе са практично без расипања.
Како су две ретке постављене у односу једна у другу?
(A) 2. линија (Керр Лине) је изнад 1. линије, фактором од 50 до 100.
(B) 2. линија (Керр Лине) је испод 1. линије фактором од 5 до 10.
(C) 2. линија (Керр Лине) је испод 1. линије фактором од 50 до 100.
(D) 2. линија (Керр Лине) је изнад 1. линије (фактором од 5 до 10).

Претпоставимо да АГН емитују сву своју излазну енергију у облику електромагнетног зрачења изотропно (нпр. без истакнутих млазница), а ми смо имали савршене детекторе који су могли да мере ово зрачење у читавом спектру без препрека.
Претпоставимо да можемо скоро тачно да измеримо масу супермасивне црне рупе у АГН, као и растојање АГН.

Затим се испитује дијаграм са масом АГН црне рупе на хоризонталној оси и болометријском осветљеношћу АГН на вертикалној оси.
Ако хипотетички:
Сви АГН са Сцхварзсцхилд црном рупом, леже на линији потенцијског закона, практично без расејања; сви АГН са Керровом црном рупом са спином а=1 (веома близу 1) и проградном ротацијом, такође леже на линији потенцијског закона, практично без расејања.
Како су две линије постављене једна у односу на другу?
(A) 2. линија (Керрова линија) је изнад 1. линије, за фактор од 50 до 100.
(B) 2. ред (Керр линија) је испод 1. реда за фактор од 5 до 10.
(C) 2. ред (Керр линија) је испод 1. реда за фактор од 50 до 100.
(D) 2. линија (Керр линија) је изнад 1. реда (фактором од 5 до 10).


Која од ових изјава о метилацији ДНК у развоју сисара је тачна?
(A) Метилација ДНК је првенствено повезана са утишавањем гена за одржавање и развој
(B) Након имплантације, око 20-30% ЦпГ у геному сисара је метилирано
(C) Деметилација ДНК се може десити и пасивно (уз помоћ ензима) и активно (поделом ћелије)
(D) Током наивне плурипотенције, метилација ДНК је у великој мери ограничена на транспозивне елементе и утиснуте локусе

Која је од ових изјава о метилацији ДНК у развоју сисара тачна?
(A) Метилација ДНК је првенствено повезана са утишавањем гена за одржавање и развој
(B) Након имплантације, око 20-30% ЦпГ у геному сисара је метилирано
(C) Деметилација ДНК се може десити и пасивно (уз помоћ ензима) и активно (поделом ћелије)
(D) Током наивне плурипотенције, метилација ДНК је у великој мери ограничена на транспозивне елементе и утиснуте локусе


Астрономи траже егзопланете око две звезде са потпуно истим масама. Користећи РВ метод, открили су једну планету око сваке звезде, обе са масама сличном оној Нептуна. Саме звезде имају масу сличну маси нашег Сунца. Утврђено је да се обе планете налазе у кружним орбитама.

Планета #1 је откривена из периодичног померања спектралне линије до 5 милиангстрома на датој таласној дужини. Периодични помак таласне дужине исте спектралне линије у спектру домаћина планете #2 био је 7 милиангстрома.

Питање је: Колико пута је орбитални период планете #2 дужи од орбиталног периода планете #1?
(A) ~ 1,96
(B) ~ 1.40
(C) ~ 0,85
(D) ~ 0,36


Док проучава протеин квасца Кс, молекуларни биолог примећује да делецијски мутант Кс има смањену брзину раста и величину ћелије. Она врши анализу интерактома и добија протеин И као партнера у интеракцији са Кс. Током експерименталне валидације, откривено је да прекомерна експресија И под Тет промотером ублажава фенотипове примећене приликом брисања Кс. Шта можете закључити о Кс и И?
(A) И ради узводно од Кс.
(B) Кс и И нису повезани - то је ефекат Тет промотера.
(C) Кс и и су синтетички смртоносни гени
(D) Кс ради узводно од И.

Док проучава протеин квасца Кс, молекуларни биолог примећује да делецијски мутант Кс има смањену брзину раста и величину ћелије. Она врши анализу интерактома и добија протеин И као партнера у интеракцији са Кс. Током експерименталне валидације, откривено је да прекомерна експресија И под Тет промотером ублажава фенотипове примећене приликом брисања Кс. Шта можете закључити о Кс и И?
(A) Y operates upstream of X.
(B) X and Y are unrelated- it is the effect of the Tet promoter.
(C) X and y are synthetic lethal genes
(D) X operates upstream of Y.

Док проучава протеин квасца Кс, молекуларни биолог примећује да делецијски мутант Кс има смањену брзину раста и величину ћелије. Она врши анализу интерактома и добија протеин И као интеракционог партнера Кс. Током експерименталне валидације, откривено је да прекомерна експресија И под Тет промотером ублажава фенотипове примећене приликом брисања Кс. Шта можете закључити о Кс и И?
(A) И ради узводно од Кс.
(B) Кс и И нису повезани - то је ефекат Тет промотера.
(C) Кс и и су синтетички смртоносни гени
(D) Кс ради узводно од И.


Која од СМ мерних група се може апроксимирати дискретном групом са највећом могућом прецизношћу?
(A) СУ(2)Л
(B) СУ(3)Ф
(C) СУ(3)Ц
(D) У(1)И


Створили сте терапеутски мРНА молекул који је показао ефикасност у клиничким испитивањима за лечење аутоимуне болести. Желите да успоставите клинички биопроцес за производњу и пречишћавање вашег биомолекула пре него што га инкапсулирате у липидне наночестице. Који од ових токова процеса би вам омогућио производњу мРНА молекула високе чистоће? Да бисте поједноставили избор, претпоставите да су неки средњи кораци, као што су ултраконцентрација, дијафилтрација и стерилна филтрација, изостављени.
(A) Синтетизујте мРНК ИВТ користећи линеаризовани плазмид ДНК шаблон који носи генетски уметак од интереса. Извршите третман РНасе да бисте одвојили молекул иРНК, а затим извршите хроматографију раздвајања величине да бисте изоловали тачну величину фрагмента.
(B) Култура ћелија ХЕК-293Т које експримирају мРНА од интереса. Пречистите иРНК са два корака хроматографије: прво, корак хватања хроматографијом за измене ањона, а затим полирање са олиго дТ смолом.
(C) Трансфицирајте ЦХО ћелије са плазмидном ДНК која носи генетски уметак од интереса. Извршите ИВТ реакцију да бисте синтетизовали мРНА. Пречистите иРНК филтрацијом тангенцијалног тока у комбинацији са хроматографијом за раздвајање величине да бисте изоловали ваш молекул иРНК.
(D) Синтетизујте мРНК ИВТ користећи линеаризовани плазмид ДНК шаблон који носи генетски уметак од интереса. Пречистите иРНК са два корака хроматографије: кораком хватања афинитета са олиго дТ смолом и затим полирањем хроматографијом хидрофобне интеракције.

Створили сте терапеутски молекул мРНА који је показао ефикасност у клиничким испитивањима за лечење аутоимуне болести. Желите да успоставите клинички биопроцес за производњу и пречишћавање вашег биомолекула пре него што га инкапсулирате у липидне наночестице. Који од ових токова процеса би вам омогућио производњу мРНА молекула високе чистоће? Да бисте поједноставили избор, претпоставите да су неки средњи кораци, као што су ултраконцентрација, дијафилтрација и стерилна филтрација, изостављени.
(A) Синтетизујте мРНК ИВТ користећи линеаризовани плазмид ДНК шаблон који носи генетски уметак од интереса. Извршите третман РНасе да бисте одвојили молекул иРНК, а затим извршите хроматографију раздвајања величине да бисте изоловали тачну величину фрагмента.
(B) Култура ћелија ХЕК-293Т које експримирају мРНА од интереса. Пречистите мРНК са два корака хроматографије: прво, корак хватања хроматографијом за измене ањона, а затим полирањем олиго дТ смолом.
(C) Трансфицирајте ЦХО ћелије са плазмидном ДНК која носи генетски уметак од интереса. Извршите ИВТ реакцију да бисте синтетизовали мРНА. Пречистите иРНК филтрацијом тангенцијалног тока у комбинацији са хроматографијом за раздвајање величине да бисте изоловали ваш молекул иРНК.
(D) Синтетизујте иРНК ИВТ користећи линеаризовани плазмид ДНК шаблон који носи генетски уметак од интереса. Пречистите иРНК са два корака хроматографије: кораком хватања афинитета са олиго дТ смолом и затим полирањем хроматографијом хидрофобне интеракције.

Створили сте терапеутски мРНА молекул који је показао ефикасност у клиничким испитивањима за лечење аутоимуне болести. Желите да успоставите клинички биопроцес за производњу и пречишћавање вашег биомолекула пре него што га инкапсулирате у липидне наночестице. Који од ових токова процеса би вам омогућио производњу мРНА молекула високе чистоће? Да бисте поједноставили избор, претпоставите да су неки средњи кораци, као што су ултраконцентрација, дијафилтрација и стерилна филтрација, изостављени.
(A) Синтетизујте мРНК ИВТ користећи линеаризовани плазмид ДНК шаблон који носи генетски уметак од интереса. Извршите третман РНасе да бисте одвојили молекул иРНК, а затим извршите хроматографију раздвајања величине да бисте изоловали тачну величину фрагмента.
(B) Култура ћелија ХЕК-293Т које експримирају мРНА од интереса. Пречистите иРНК са два корака хроматографије: прво, корак хватања хроматографијом за измене ањона, а затим полирањем олиго дТ смолом.
(C) Трансфицирајте ЦХО ћелије са плазмидном ДНК која носи генетски уметак од интереса. Извршите ИВТ реакцију да бисте синтетизовали мРНА. Пречистите иРНК филтрацијом тангенцијалног тока у комбинацији са хроматографијом за раздвајање величине да бисте изоловали ваш молекул иРНК.
(D) Синтетизујте иРНК ИВТ користећи линеаризовани плазмид ДНК шаблон који носи генетски уметак од интереса. Пречистите иРНК са два корака хроматографије: кораком хватања афинитета са олиго дТ смолом и затим полирањем хроматографијом са хидрофобном интеракцијом.


Користећи молекуларну формулу и 1Х НМР податке једињења А и Б, молимо вас да идентификујете реактанте, производ и врсту реакције која се јавља да би се формирао производ Ц.

А(Ц6Х13Бр) : 3 сигнала, 1 синглет и 2 триплета.
Б(Ц4Х6): 3 сигнала, 1 синглет, 1 триплет и 1 квартет.
Ц(Ц10Х18): 5 сигнала, 1 синглет, 3 тројке и квартет
(A) То је нуклеофилна адиција између 1-бромо-3,3-диметилбутана и бут-1-ина да би се формирао 6,7-диметилокт-3-ин.
(B) То је нуклеофилна супституција између 3-бромо-2,4-диметилпентана и 3-метилбут-1-ина да би се формирао 5-изопропил-2,6-диметилхепт-3-ин.
(C) То је електрофилна супституција између 1-бромо-3,3-диметилбутана и бут-2-ина да би се формирао 6,7-диметилокт-3-ин
(D) То је нуклеофилна супституција између 1-бромо-3,3-диметилбутана и бут-1-ина да би се формирао 7,7-диметилокт-3-ин

Користећи молекулску формулу и 1H NMR податке за компаунде А и Б, идентификујте реагенсе, производ и тип реакције који се одвијају да би се формирао производ Ц.

А(C6H13Br) : 3 сигнала, 1 синглет и 2 триплетa.
Б(C4H6): 3 сигнала, 1 синглет, 1 триплет и 1 четворка.
Ц(C10H18): 5 сигнала, 1 синглет, 3 триплетa и 1 четворка.
(A) То је нуклеофилна додација између 1-бромо-3,3-диметилбутана и бут-1-јена да би се формирао 6,7-диметилокт-3-јен.
(B) То је нуклеофилна супституција између 3-бромо-2,4-диметилпентана и 3-метилбут-1-јена да би се формирао 5-изопропил-2,6-диметилхепт-3-јен.
(C) То је електрофилна супституција између 1-бромо-3,3-диметилбутана и бут-2-јена да би се формирао 6,7-диметилокт-3-јен.
(D) То је нуклеофилна супституција између 1-бромо-3,3-диметилбутана и бут-1-јена да би се формирао 7,7-диметилокт-3-јен.


Астрономи тренутно посматрају звезду чији је радијус једнак полупречнику Сунца. Једна хемисфера звезде је прекривена тамним мрљама са фактором пуњења од 20%. Звезда има ефективну температуру (Тефф) од 6000К, а пеге показују температурну разлику од 1000К. Пошто је само једна хемисфера мрља, фотометријска посматрања временских серија ће открити периодичне варијације у осветљености услед ротационе модулације. Занимљиво је да ова ситуација може веома личити на присуство егзопланете. Да би се произвео сигнал исте амплитуде у кривој светлости звезде (ако звезда није била прекривена мрљама!), колики би требао бити полупречник хипотетичке егзопланете у односу на полупречник звезде домаћина (тј. Рпл/Рстар)?
(A) ~0,11
(B) ~0,39
(C) ~0,07
(D) ~0,32

Астрономи тренутно посматрају звезду чији је радијус једнак полупречнику Сунца. Једна хемисфера звезде је прекривена тамним мрљама са фактором пуњења од 20%. Звезда има ефективну температуру (Тефф) од 6000К, а пеге показују температурну разлику од 1000К. Пошто је само једна хемисфера мрља, фотометријска посматрања временских серија ће открити периодичне варијације у осветљености услед ротационе модулације. Занимљиво је да ова ситуација може веома личити на присуство егзопланете. Да би се произвео сигнал исте амплитуде у кривој светлости звезде (ако звезда није била прекривена мрљама!), колики би требао бити полупречник хипотетичке егзопланете у односу на полупречник звезде домаћина (тј. Рпл/Рстар)?
(A) ~0.11
(B) ~0.39
(C) ~0.07
(D) ~0.32


Реакција између циклогексанона и пиперидина може резултирати формирањем цикличног имина, такође познатог као Шифова база. Ова врста реакције је класичан пример формирања имина, који укључује кондензацију кетона (у овом случају циклогексанона) са примарним аминим (пиперидином) у присуству киселинског катализатора.
Која ће бити повољна киселина (A) и коначан производ (B) следеће реакције?
Циклогексанон + пиперидин + (A, акриладхид, H3O+) ---> B
(A) A = HCl, B = 3-(2-oxocyclohexyl)propanal
(B) A = HCl, B = 1-(2-(3-oxopropyl)cyclohexylidene)piperidin-1-ium
(C) A = TsOH, B = 1-(2-(3-oxopropyl)cyclohexylidene)piperidin-1-ium
(D) A = TsOH, B = 3-(2-oxocyclohexyl)propanal

Реакција између циклохексанона и пиперидина може довести до формирања цикличног имина, такође познатог као Шифова база. Ова врста реакције је класичан пример формирања имина, која укључује кондензацију кетона (у овом случају циклохексанона) са примарним амином (пиперидином) у присуству киселог катализатора.
Која ће бити корисна киселина (А) и коначни производ (Б) следеће реакције?
Циклохексанон + пиперидин + (А, акрилалдехид, Х3О+) ---> Б
(A) А = ХЦл, Б = 3-(2-оксоциклохексил)пропанал
(B) А = ХЦл, Б = 1-(2-(3-оксопропил)циклохексилиден)пиперидин-1-ијум
(C) А = ТсОХ, Б = 1-(2-(3-оксопропил)циклохексилиден)пиперидин-1-ијум
(D) А = ТсОХ, Б = 3-(2-оксоциклохексил)пропанал


Колимирани сноп излази из спектрометра за анализу са Е=4ГеВ. Сноп се састоји од честице Кс, са м{Кс}=1,48ГеВ и \тау{0}=8,7\путс10^{-5}с. На којој удаљености се флукс смањује на 25%?

ПС: Користите ЛаТеКс онлајн уређивач за математику.
(A) 17586 м
(B) 48635 м
(C) 64218 м
(D) 90954 м

Колимирани сноп излази из спектрометра за анализу са Е = 4GeV. Сноп се састоји од честице X, са м{X}= 1.48GeV и тау{0}= 8.7times10 ^{-5}с. На којој удаљености је флукс смањен на 25%?

ПС : Користите ЛаТеКс онлине едитор за математику.
(A) 17586 м
(B) 48635 м
(C) 64218 м
(D) 90954 м

Колимирани сноп излази из спектрометра за анализу са Е=4ГеВ. Сноп се састоји од честице Кс, са м{Кс}=1,48ГеВ и \тау{0}=8,7\путс10^{-5}с. На којој удаљености се флукс смањује на 25%?

ПС: Користите ЛаТеКс онлајн уређивач за математику.
(A) 17586 m
(B) 48635 m
(C) 64218 m
(D) 90954 m


Замислите ситуацију у којој је откривен нови природни молекул, Ксантхеракуин, који се истражује за ин силико тестирање против бактеријског патогена који је отпоран на више лекова. Прелиминарне студије показују да Ксантхеракуин има више хиралних центара и може постојати у различитим таутомерним облицима. Који од следећих корака би био НАЈКЉУЧНИЈИ пре него што се настави са студијама ин силико пристајања, с обзиром на сложеност биоинформатике у откривању лекова заснованих на структури,?
(A) Користите најстабилнији хирални облик Ксантхеракуина, ослањајући се на квантномеханичке прорачуне да бисте предвидели његову интеракцију са бактеријском метом.
(B) Анализирајте све таутомерне и хиралне облике, али дајте приоритет оним облицима за које је највероватније да ће бити биолошки активни на основу физичко-хемијских својстава.
(C) Фокусирајте се на фармакокинетику Ксантхеракуина и својства АДМЕ (апсорпција, дистрибуција, метаболизам, излучивање), користећи симулације молекуларне динамике за предвиђање његовог понашања у биолошком систему.
(D) Комбинујте ин силико предвиђања са прелиминарним ин витро тестовима афинитета везивања да бисте потврдили најперспективније облике Ксантхеракуина пре опсежних студија спајања.

Замислите ситуацију у којој је откривен нови природни молекул, Ксантхеракуин, и истражује се за ин силицо тестирање против бактеријског патогена који је отпоран на више лекова. Прелиминарне студије показују да Ксантхеракуин има више хиралних центара и може постојати у различитим таутомерним облицима. Који од следећих корака би био најважнији пре него што наставите са ин силицо доцкинг студијама, с обзиром на сложеност биоинформатике у откривању лекова заснованих на структури, ?
(A) Користите најстабилнији хирални облик ксантхеракина, ослањајући се на квантномеханичке прорачуне како бисте предвидели његову интеракцију са бактеријском метом.
(B) Анализирајте све таутомерне и хиралне облике, али дајте приоритет оним облицима који ће највероватније бити биолошки активни на основу физичко-хемијских својстава.
(C) Усредсредите се на фармакокинетику Ксантхеракуина и својства АДМЕ (апсорпција, дистрибуција, метаболизам, излучивање), користећи симулације молекуларне динамике за предвиђање његовог понашања у биолошком систему.
(D) Комбинујте ин силицо предвиђања са прелиминарним ин витро тестовима афинитета везивања како бисте потврдили најперспективније облике Ксантхеракуина пре опсежних студија пристајања.

Замислите ситуацију у којој је откривена нова природна молекула, Ксантеракин, која се истражује за in silico тестирање против бактеријског патогена отпорног на више лекова. Прелиминарне студије указују да Ксантеракин има више хиролних центара и може постојати у различитим таутомерним облицима. Који од следећих корака би био НАЈВАЖНИЈИ пре наставка са in silico студијама докинга, с обзиром на сложеност биоинформатике у структурално заснованом откривању лекова?
(A) Користити најстабилнији хиролни облик Ксантеракина, ослањајући се на квантно-механичке прорачуне за предвиђање његове интеракције са бактеријском метом.
(B) Анализирати све таутомерне и хиролне облике, али приоритизовати оне облике који су највероватније биолошки активни на основу физичко-хемијских својстава.
(C) Фокусирати се на фармакокинетику и ADME (апсорпција, дистрибуција, метаболизам, екскреција) особине Ксантеракина, користећи симулације молекулске динамике за предвиђање његовог понашања у биолошком систему.
(D) Комбиновати in silico предвиђања са прелиминарним in vitro анализама афинитета везивања како би се потврдили најперспективнији облици Ксантеракина пре обимних студија докинга.


Разматрајте ромбоедарни кристал са интератомском дистанцом од 10 ангстрома и угловима $\quad\alpha=\beta=\gamma=30^{0}$. Каја је интерпланарна дистанца (111) плоче кристала?
(A) 9,08 Ангстрома
(B) 10.05 Ангстром
(C) 8,95 Ангстрома
(D) 9,54 Ангстрома

Размотримо ромбоедарски кристал, са међуатомским растојањем од 10 Ангстрома и угловима $\куад\алпха=\бета=\гамма=30^{0}$. Колика је међупланарна удаљеност равни (111) кристала?
(A) 9.08 Ангстром
(B) 10.05 Ангстром
(C) 8.95 Ангстрома
(D) 9.54 Ангстром

Размотримо ромбоедарски кристал, са међуатомским растојањем од 10 Ангстрома и угловима $\куад\алпха=\бета=\гамма=30^{0}$. Колика је међупланарна удаљеност равни (111) кристала?
(A) 9,08 Ангстрома
(B) 10.05 Ангстром
(C) 8,95 Ангстрома
(D) 9,54 Ангстрома


Неким биљкама недостаје хлорофил јер су развиле јединствене стратегије за преживљавање без вршења фотосинтезе. Ова група укључује еволуцијске различите родове који се састоје од алги и копнених биљака, укључујући разне орхидеје. Које од следећих молекуларних промена услед живота без фотосинтезе СЕ НЕ дешавају у таквим биљкама?
(A) Ослабљена ретроградна сигнализација из пластида
(B) Појачана експресија гена који олакшавају симбиотске или односе домаћин-паразит
(C) Задржавање неких РуБисЦО гена у геному
(D) Повећана експресија гена који кодира Тиц56

Неким биљкама недостаје хлорофил јер су развиле јединствене стратегије за преживљавање без вршења фотосинтезе. Ова група укључује еволуцијске различите родове који се састоје од алги и копнених биљака, укључујући разне орхидеје. Које од следећих молекуларних промена услед живота без фотосинтезе СЕ НЕ дешавају у таквим биљкама?
(A) Impaired retrograde signalling from plastids
(B) An enhanced expression of genes that facilitate symbiotic or host-parasite relationships
(C) A retention of some RuBisCO genes in a genome
(D) An increased expression of the Tic56-encoding gene


7 - (3-бромопропил) бицикло [3.2.0] хептан-6-он се загрева са Азобисизобутиронитрил и трибутилтин хидрид, формирајући нови производ.

Колико CH2 група има на овом производу?
(A) 6
(B) 8
(C) 9
(D) 7

7-(3-бромопропил)бицикло[3.2.0]хептан-6-он се загрева са азобисисобутиронитрилом и трибутилстанил хидридом, формирајући нови производ.

Колико ЦХ2 група има на овом производу?
(A) 6
(B) 8
(C) 9
(D) 7


Активација протеин киназе Ц (ПКЦ) игра кључну улогу у атеросклерози изазваној хипергликемијом. Који ред је тачан у овом контексту атеросклерозе изазване дијабетесом?
(A) ХДЛ производња > Оксидативни стрес
(B) Оксидативни стрес > Производња ХДЛ
(C) Оксидативни стрес > Ендотелна дисфункција
(D) Ендотелна дисфункција > Оксидативни стрес


Која од следећих звезда ротира најбрже када се разматрају брзине на екватору?

Star1 - У оптичком спектру ове звезде, забрањена линија [OI] на 6300 А показује проширење од 0,1 А због ротације. Звезда има радијус двоструко већи од Сунца и масу 1,1 пута већу од Сунца. Молимо вас да игноришете склоност.

Star2 - Ова звезда има ротациони период од 20 дана, радијус 1,5 пута већи од Сунца и масу 1,2 пута већу од Сунца. Претпостављамо да не постоји диференцијална ротација.

Star3 - Доплерова спектроскопија открила је пројектовану брзину ротације од око 3,1 км/с за ову звезду. Астеросеизмичка мерења показала су да је ротациона оса звезде нагнута за 30 степени.

Star4 - Посматрања временских серија радијалне брзине открила су 9-дневни сигнал са амплитудом од 1,5 м / с. Остали индикатори активности такође су показали периодичне варијације са истим периодом. Овај сигнал се не може приписати присуству планете, већ је због ротационе модулације. Звезда има масу од 1 соларне масе и радијус од 1,4 соларних радијуса.
(A) Звезда1
(B) Звезда2
(C) Звезда3
(D) Звезда4

Која од следећих звезда се најбрже окреће када се посматрају брзине на екватору?

Звезда1 – У оптичком спектру ове звезде, забрањена линија [ОИ] на 6300 А показује проширење од 0,1 А услед ротације. Звезда има полупречник дупло већи од Сунца и масу 1,1 пута већу од Сунца. Молим вас занемарите склоност.

Звезда 2 – Ова звезда има период ротације од 20 дана, полупречник 1,5 пута већи од Сунчевог, а масу 1,2 пута већу од Сунца. Претпостављамо да нема диференцијалне ротације.

Стар3 - Доплерова спектроскопија је открила пројектовану брзину ротације од око 3,1 км/с за ову звезду. Астеросеизмичка мерења су показала да је оса ротације звезде нагнута за 30 степени.

Стар4 – посматрања временске серије радијалне брзине открила су 9-дневни сигнал са амплитудом од 1,5 м/с. Остали индикатори активности такође су показивали периодичне варијације са истим периодом. Овај сигнал се не може приписати присуству планете, већ је последица ротационе модулације. Звезда има масу од 1 соларне масе и радијус од 1,4 соларна радијуса.
(A) Звезда1
(B) Звезда2
(C) Звезда3
(D) Звезда4


Која од следећих (ефикасних) честица није повезана са спонтано нарушеном симетријом?
(A) Фонон
(B) Магнон
(C) Пион
(D) Скирмион


Које од следећих звезда или звезданих система ће изгледати најсјајније у В магнитуде када се посматрају са Земље? Претпоставимо да нема изумирања.

а) Звезда са привидном В магнитудом од 7 маг на удаљености од 50 парсека.
б) Звезда са привидном В магнитудом од 7 маг на удаљености од 20 парсека.
ц) Систем са две звезде са појединачним привидним магнитудама Вмаг_1 = 7 и Вмаг_2 = 8 маг, оба на удаљености од 5 парсека.
г) Звезда са апсолутном магнитудом Вмаг = 7 маг на удаљености од 10 парсека.
е) Систем са две звездице са појединачним апсолутним магнитудама Вмаг_1 = 7 и Вмаг_2 = 8 маг, оба на удаљености од 10 парсека.
ф) Систем са две звездице са појединачним апсолутним магнитудама Вмаг_1 = 7 и Вмаг_2 = 7 маг, оба на удаљености од 10 парсека.
(A) Систем са две звезде са појединачним привидним магнитудама Вмаг_1 = 7 и Вмаг_2 = 8 маг, оба на удаљености од 5 парсека.
(B) Звезда са привидном В магнитудом од 7 маг на удаљености од 20 парсека.
(C) Звезда са апсолутном магнитудом Вмаг = 7 маг на удаљености од 10 парсека.
(D) Систем са две звездице са појединачним апсолутним магнитудама Вмаг_1 = 7 и Вмаг_2 = 7 маг, оба на удаљености од 10 парсека.

Које од следећих звезда или звезданих система ће изгледати најсјајније у В магнитуде када се посматрају са Земље? Претпоставимо да нема изумирања.

а) Звезда са привидном В магнитудом од 7 маг на удаљености од 50 парсека.
б) Звезда са привидном В магнитудом од 7 маг на удаљености од 20 парсека.
ц) Систем са две звезде са појединачним привидним магнитудама Вмаг_1 = 7 и Вмаг_2 = 8 маг, оба на удаљености од 5 парсека.
г) Звезда са апсолутном магнитудом Вмаг = 7 маг на удаљености од 10 парсека.
е) Систем са две звездице са појединачним апсолутним магнитудама Вмаг_1 = 7 и Вмаг_2 = 8 маг, оба на удаљености од 10 парсека.
ф) Систем са две звездице са појединачним апсолутним магнитудама Вмаг_1 = 7 и Вмаг_2 = 7 маг, оба на удаљености од 10 парсека.
(A) Систем са две звездице са појединачним привидним магнитудама Вмаг_1 = 7 и Вмаг_2 = 8 маг, оба на удаљености од 5 парсека.
(B) Звезда са привидном В магнитудом од 7 маг на удаљености од 20 парсека.
(C) Звезда са апсолутном магнитудом Вмаг = 7 маг на удаљености од 10 парсека.
(D) Систем са две звездице са појединачним апсолутним магнитудама Вмаг_1 = 7 и Вмаг_2 = 7 маг, оба на удаљености од 10 парсека.


Микрогравитација током свемирских летова је необичан фактор стреса јер живи организми нису искусили такво стање током своје еволуције. Биљке, међутим, имају сензоре гравитације у својим ћелијама, јер током раних фаза клијања, биљка мора да „одлучи“ где треба да расте корен и изданак – грешка у мраку, где семе клија, може коштати садњу. живот. У ћелијама које осећају гравитацију јављају се специфична зрна богата скробом (статолити). Који је главни механизам њиховог рада?
(A) Гравитациони сензори се понашају пре као течност него зрна и мењају смер раста механички
(B) промене у положају интрацелуларних сензора ослобађају хормоне раста који су причвршћени за површину сензора и чине ћелију да расте кроз елонгацију
(C) гравитациони сензори размењују сигнале са хлоропластима кроз ретроградне сигналне путеве и утичу на експресију гена, што доводи до промене начина раста биљака
(D) положај гравитационих сензора утиче на промет малих молекула, а то доводи до промене смера раста

Микрогравитација током свемирских летова је необичан фактор стреса јер живи организми нису искусили такво стање током своје еволуције. Биљке, међутим, имају сензоре гравитације у својим ћелијама, јер током раних фаза клијања, биљка мора да „одлучи“ где треба да расте корен и изданак – грешка у мраку, где семе клија, може коштати садњу. живот. У ћелијама које осећају гравитацију јављају се специфична зрна богата скробом (статолити). Који је главни механизам њиховог рада?
(A) Гравитациони сензори се понашају пре као течност него зрна и мењају смер раста механички
(B) промене у положају интрацелуларних сензора ослобађају хормоне раста причвршћене за површину сензора и чине ћелију да расте кроз елонгацију
(C) сензори гравитације размењују сигнале са хлоропластима кроз ретроградне сигналне путеве и утичу на експресију гена, што доводи до промене начина раста биљака
(D) положај гравитационих сензора утиче на промет малих молекула, а то доводи до промене смера раста

Микрогравитација током свемирских летова је необичан фактор стреса јер живи организми нису искусили такво стање током своје еволуције. Биљке, међутим, имају сензоре гравитације у својим ћелијама, јер током раних фаза клијања, биљка мора да „одлучи“ где треба да расте корен и изданак – грешка у мраку, где семе клија, може коштати садњу. живот. У ћелијама које осећају гравитацију јављају се специфична зрна богата скробом (статолити). Који је главни механизам њиховог рада?
(A) Гравитациони сензори се понашају више као течност него зрна и мењају смер раста механички
(B) промене у положају интрацелуларних сензора ослобађају хормоне раста који су причвршћени за површину сензора и чине ћелију да расте кроз продужавање
(C) гравитациони сензори размењују сигнале са хлоропластима кроз ретроградне сигналне путеве и утичу на експресију гена, што доводи до промене начина раста биљака
(D) положај гравитационих сензора утиче на промет малих молекула, а то доводи до промене правца раста


За магнетно поље \vec{B}, паралелно са Оз, са малим вредностима м (орбитални магнетни квантни број) и Б=1Т, упореди ред величине парамагнетног парамагнетног споја са транзиционом енергијом \Delta E атома водоника са таласна дужина \lambda=0,4861\му м.

ПС: за математику користите онлајн ЛаТеКс едитор.
(A) \left\langle Х\right\rangle \гг\Delta E
(B) \left\langle Х\right\rangle =\Delta E
(C) \left\langle Х\right\rangle >\Delta E
(D) \left\langle Х\right\rangle \лл\Delta E

За магнетно поље \вец{Б}, паралелно са Оз, са малим вредностима м (орбитални магнетни квантни број) и Б=1Т, упореди ред величине парамагнетног парамагнетног споја са транзиционом енергијом \Делта Е атома водоника са таласна дужина \ламбда=0,4861\му м.
ПС: за математику користите онлајн ЛаТеКс едитор.
(A) \лево\лангле Х\десно\рангле \гг\Делта Е
(B) \лево\лангле Х\десно\рангле =\Делта Е
(C) \лево\угао Х\десно\рангле >\Делта Е
(D) \лево\угао Х\десно\рангле \лл\Делта Е


Размотримо везани систем од два нуклеона (НН) у 1С0 стању који емитују честицу Кс унутрашњег паритета -1. Паулијева статистика захтева да изоспин, угаони момент и спин квантни бројеви коначног НН стања задовоље Т(НН) = С(НН) + Л(НН) + 1 (мод 2).

Претпоставимо да коначно НН стање има Т(НН) = 0. Који од следећих парцијалних таласа није дозвољен, где мало слово означава стање угаоног момента Кс? Искористите очување и угаоног момента и паритета.

Имајте на уму да је термин симбол (нпр. 1С0) уопштено дефинисан (2С+1)Л(Ј), где је С укупан спин, Л укупни орбитални угаони момент написан у спектроскопској нотацији, а Ј укупни угаони момент.
(A) 1С0 -> 3С1 + п
(B) 1С0 -> 7Д1 + п
(C) 1С0 -> 3Д3 + ф
(D) 1С0 -> 3П0 + с

Размотрите везани систем два нуклеона (NN) у 1S0 стању који емитују честицу X са унутрашњом паритетом -1. Паулијева статистика захтева да квантни бројеви изоспина, тренутног момента и спина финалног NN стања задовоље T(NN) = S(NN) + L(NN) + 1 (mod 2).

Предпоставимо да финално NN стање има T(NN) = 0. Који од следећих делимичних таласа није дозвољен, где мало слово означава тренутни момент честица X? Искористите очување како тренутног момента тако и паритета.

Напомена: Симбол термина (нпр. 1S0) је генерално дефинисан као (2S+1)L(J), где је S укупан спин, L укупан орбитални тренутни момент написан у спектроскопској нотацији, и J укупан тренутни момент.
(A) 1S0 -> 3S1 + p
(B) 1S0 -> 7D1 + p
(C) 1S0 -> 3D3 + f
(D) 1S0 -> 3P0 + s


Која од следећих звезда се може детектовати и са спектрографом ЕСПРЕССО у опсерваторији Паранал и спектрографом ХИРЕС у опсерваторији Кецк? Молимо погледајте доње везе за више информација о опсерваторијама. Треба напоменути да се са ЕСПРЕССО могу посматрати звезде са привидним В магнитудама сјајнијим од 17 маг, док се са ХИРЕС могу посматрати звезде светлије од 16 В маг. Ради једноставности, занемаримо границе показивања телескопа (као што су максималне и минималне елевације), као и висине телескопа.

Линкови:
Опсерваторија Паранал: хттпс://ен.википедиа.орг/вики/Паранал_Обсерватори
Опсерваторија В. М. Кецк: хттпс://ен.википедиа.орг/вики/В._М._Кецк_Обсерватори

Стар1 - РА = 15 степени и ДЕЦ = -75 степени, апсолутна В магнитуда од 15,5 маг и налази се на удаљености од 10 ком од нас.

Звезда2 - РА = 30 степени и ДЕЦ = 55 степени, привидна В магнитуда од 16,5 маг и налази се на удаљености од 5 ком од нас.

Стар3 - РА = 11 х и ДЕЦ = 48 степени, привидна В магнитуда од 15,5 маг, Е(Б-В) = 0,6 маг и налази се на удаљености од 15 ком од нас. Имајте на уму да је укупна апсорпција у В опсегу повезана са вишком боје у Б-В са коефицијентом једнаким 3,1.

Стар4 - РА = 85 степени и ДЕЦ = -48 степени, апсолутна В магнитуда од 15,5 маг, Е(Б-В) = 0,4 маг и налази се на удаљености од 10 ком од нас. Имајте на уму да је укупна апсорпција у В опсегу повезана са вишком боје у Б-В са коефицијентом једнаким 3,1.

Стар5 - РА = 10 х и ДЕЦ = 60 степени, апсолутна В магнитуда од 16,5 маг и налази се на удаљености од 5 ком од нас.
(A) Звезда1 и Звезда4
(B) Звезда2 и Звезда3
(C) Звезда4 и Звезда5
(D) Звезда3 и Звезда5

Која од следећих звезда се може детектовати и са спектрографом ЕСПРЕССО у опсерваторији Паранал и спектрографом ХИРЕС у опсерваторији Кецк? Молимо погледајте доње везе за више информација о опсерваторијама. Треба напоменути да се са ЕСПРЕССО могу посматрати звезде са привидним В магнитудама сјајнијим од 17 маг, док се са ХИРЕС могу посматрати звезде светлије од 16 В маг. Ради једноставности, занемаримо границе показивања телескопа (као што су максималне и минималне елевације), као и висине телескопа.

Линкови:
Опсерваторија Паранал: хттпс://ен.википедиа.орг/вики/Паранал_Обсерватори
Опсерваторија В. М. Кецк: хттпс://ен.википедиа.орг/вики/В._М._Кецк_Обсерватори

Стар1 - РА = 15 степени и ДЕЦ = -75 степени, апсолутна В магнитуда од 15,5 маг и налази се на удаљености од 10 ком од нас.

Стар2 - РА = 30 степени и ДЕЦ = 55 степени, привидна В магнитуда од 16,5 маг и налази се на удаљености од 5 ком од нас.

Стар3 - РА = 11 х и ДЕЦ = 48 степени, привидна В магнитуда од 15,5 маг, Е(Б-В) = 0,6 маг и налази се на удаљености од 15 ком од нас. Имајте на уму да је укупна апсорпција у В опсегу повезана са вишком боје у Б-В са коефицијентом једнаким 3,1.

Стар4 - РА = 85 степени и ДЕЦ = -48 степени, апсолутна В магнитуда од 15,5 маг, Е(Б-В) = 0,4 маг и налази се на удаљености од 10 ком од нас. Имајте на уму да је укупна апсорпција у В опсегу повезана са вишком боје у Б-В са коефицијентом једнаким 3,1.

Стар5 - РА = 10 х и ДЕЦ = 60 степени, апсолутна В магнитуда од 16,5 маг и налази се на удаљености од 5 ком од нас.
(A) Звезда1 и Звезда4
(B) Звезда2 и Звезда3
(C) Звезда4 и Звезда5
(D) Звезда3 и Звезда5


Размотримо систем на два нивоа (прелазна фреквенција \омега), који је првобитно припремљен у основном стању |0>, подвргнут је спољашњем пољу Рабијеве фреквенције \Омега, на т = 0. Претпоставимо да неко врши пројективно мерење на овом систему сваке \тау (<< 1/\Омега) интервал. После Н (>>1) таквих мерења, вероватноћа да је систем у основном стању варира као екп(-пН). Израз п је дат са
(A) (\тау ^2\Омега^2)/2
(B) (\тау\Омега)/4
(C) (\тау\Омега)/2
(D) (\тау ^2\Омега^2)/4

Размотримо систем на два нивоа (прелазна фреквенција омега), првобитно припремљен у основном стању | 0 >, је подвргнут спољном пољу Раби фреквенције  Омега, на т = 0. Претпоставимо да неко врши пројективно мерење на овом систему сваких тау (< < 1/Омега) интервала. После Н (> > 1) таквих мерења, вероватноћа да је систем у основном стању варира као експ(-пН). Израз п је дат са
(A) (\тау ^2\Омега^2)/2
(B) (\тау\Омега)/4
(C) (\тау\Омега)/2
(D) (\тау ^2\Омега^2)/4


Нерелативистичке честице масе м1, које долазе из извора на температури Т1, пролазе кроз филтер који бира само оне честице које имају брзину блиску просечној (од свих честица из извора), а затим настављају да осветљавају прорез ширине 2,5 микрометара. На екрану за посматрање, на другој страни прореза, уочава се низ светлих и тамних области, при чему се први светли (најближи центру прореза) налази под углом од 15 степени. Касније се исти поступак понавља, али овај пут се извор мења на онај који садржи честице масе м2=2*м1 и температуре Т2; друга светла област се сада појављује на 20 степени. Сва растојања и углови се мере почевши од, или у односу на линију која повезује центар прореза и тачку на екрану тачно испред њега. Која је вредност односа Т1/Т2?
(A) 3.5
(B) 1.9
(C) 2.2
(D) 1.3

Нерелативистичке честице масе m1, које долазе из извора на температури T1, пролазе кроз филтер који бира само оне честице које имају брзину близу просека (свих честица из извора), а затим настављају да осветљавају прорез ширине 2,5 микрометра. На екрану за посматрање, на другој страни прореза, уочава се низ светлих и тамних региона, при чему се први светли (најближи центру прореза) налази под углом од 15 степени. Касније , исти поступак се понавља, али овај пут извор се мења у онај који садржи честице са масом m2 = 2 * m1 и температуром T2; други светли регион сада се појављује на 20 степени. Све удаљености и углови се мере почевши од или у односу на линију која повезује центар прореза и тачку на екрану испред ње. Која је вредност односа T1 / T2?
(A) 3.5
(B) 1.9
(C) 2.2
(D) 1.3

Нерелативистичке честице. масе М1, који долазе из извора на температури Т1, прођу кроз филтер који бира само оне честице које имају брзину у близини просека (од свих честица из извора), а затим настављају да осветљавају јужину 2,5 микрометра. На другом месту посматрања, на другој страни прореза примећено је низ светлих и мрачних региона, са првим светлим регионом (најближим центру прореза). који се налази под углом од 15 степени. Касније се исти поступак понавља, али овај пут се извор мења у једну која садржи честице са масом М2 = 2 * М1 и температуре Т2; Друга светла регион сада се појављује на 20 степени. Све удаљености и углови мере се од или у односу на линију која повезује средиште прореза и тачке на екрану испред њега. Која је вредност односа Т1 / Т2?
(A) 3.5
(B) 1.9
(C) 2.2
(D) 1.3


Довршите следеће реакције и изаберите главне производе узимајући у обзир стеричне сметње и стабилност производа.
2-етил-2,6-диметилциклохексан-1-он + етил акрилат (т-БуОК) ---> А
1-нитропропан + (КОХ, (Е)-бут-2-ененитрил, Х2О) ---> Б
(A) А = етил 3-(3-етил-1,3-диметил-2-оксоциклохексил)пропаноат, Б = 2,3-диметил-4-нитробутаннитрил
(B) А = етил 3-(3-етил-3,5-диметил-4-оксоциклохексил)пропаноат, Б = 3-метил-4-нитрохексаннитрил
(C) А = етил 3-(3-етил-3,5-диметил-4-оксоциклохексил)пропаноат, Б = 2,3-диметил-4-нитробутаннитрил
(D) А = етил 3-(3-етил-1,3-диметил-2-оксоциклохексил)пропаноат, Б = 3-метил-4-нитрохексаннитрил

Завршите следеће реакције и изаберите главне производе узимајући у обзир стеричку опструкцију и стабилност производа.
2-етил-2,6-диметилциклохексан-1-он + етил акрилат (т-БуОК) ---> А
1-нитропропан + (КOH, (E)-бут-2-ененитрил, H2O) ---> Б
(A) А = етил 3-(3-етил-1,3-диметил-2-оксоциклохексил)пропаноат, Б = 2,3-диметил-4-нитробутаненитрил
(B) А = етил 3-(3-етил-3,5-диметил-4-оксоциклохексил)пропаноат, Б = 3-метил-4-нитрохексаненитрил
(C) А = етил 3-(3-етил-3,5-диметил-4-оксоциклохексил)пропаноат, Б = 2,3-диметил-4-нитробутаненитрил
(D) А = етил 3-(3-етил-1,3-диметил-2-оксоциклохексил)пропаноат, Б = 3-метил-4-нитрохексаненитрил


Нека је |алфа> стање које описује електрон, тако да је пропорционално (1+и) |горе> + (2-и) |доле>, где су |горе> и |доле> сопствена стања з- пројекција спин оператора. Израчунати вероватноћу мерења честице у сваком од сопствених стања оператора чија је матрична репрезентација дата елементима Аиј, тако да је Аиј = хбар/2 ако је и различито од ј, а 0 у супротном. Такође, пронађите просечну вредност тог оператора.
(A) 0,54, 0,46 и 3хбар/sqrt(7)
(B) 0,28, 0,72 и хбар/sqrt(7)
(C) 0,61, 0,29 и 2хбар/sqrt(7)
(D) 0,64, 0,36 и хбар / 7

Нека је |алфа> стање које описује електрон, тако да је пропорционално (1+и) |горе> + (2-и) |доле>, где су |горе> и |доле> сопствена стања з- пројекција спин оператора. Израчунати вероватноћу мерења честице у сваком од сопствених стања оператора чија је матрична репрезентација дата елементима Аиј, тако да је Аиј = хбар/2 ако је и различито од ј, а 0 у супротном. Такође, пронађите просечну вредност тог оператора.
(A) 0,54, 0,46 и 3*хбар / скрт(7)
(B) 0,28, 0,72 и хбар / скрт(7)
(C) 0,61, 0,29 и 2*хбар / скрт(7)
(D) 0,64, 0,36 и хбар / 7

Нека |alpha> буде стање које описује електрон, тако да је пропорционално (1+i) |up> + (2-i) |down>, где су |up> и |down> власничка стања оператора z-прожекције спин оператора. Израчунати вероватноћу мерења честице у сваком од власничких стања оператора чија је матрична репрезентација дата елементима Aij, тако да је Aij = ħ/2 ако су i и j различити, а 0 иначе. Такође, пронаћи просечну вредност тог оператора.
(A) 0.54, 0.46 and 3*hbar / sqrt(7)
(B) 0.28, 0.72 and hbar / sqrt(7)
(C) 0.61, 0.29 and 2*hbar / sqrt(7)
(D) 0.64, 0.36 and hbar / 7


Припремили сте непознато једињење. Да бисте идентификовали производ, користили сте следеће технике карактеризације: ФТИР, 1Х НМР и масену спектрометрију. ФТИР спектар показује веома широк пик апсорпције на 3000 таласних бројева. Два друга јака пика апсорпције примећена су на таласним бројевима 1700 и 1650. Уочено је неколико пикова у 1Х НМР спектру укључујући пикове који одговарају винил-водоницима. Масени спектар показује врх фрагмента на м/з = 45. Идентификујте хемијску формулу овог непознатог једињења као Ц6Х12О, Ц6Х10О, Ц6Х10О2 или Ц6Х12О2.
(A) C6H12O
(B) C6H10O
(C) C6H12O2
(D) C6H10O2

Припремили сте непознато једињење. Да бисте идентификовали производ, користили сте следеће технике карактеризације: ФТИР, 1Х НМР и масену спектрометрију. ФТИР спектар показује веома широк пик апсорпције на 3000 таласних бројева. Два друга јака пика апсорпције примећена су на таласним бројевима 1700 и 1650. Уочено је неколико пикова у 1Х НМР спектру укључујући пикове који одговарају винил-водоницима. Масени спектар показује врх фрагмента на m/z = 45 Идентификујте хемијску формулу овог непознатог једињења као C6H12O, C6H10O, C6H10O2 или C6H12O2.
(A) C6H12O
(B) C6H10O
(C) C6H12O2
(D) C6H10O2


Три планете круже око исте звезде, свака са орбиталним периодима од 22, 40 и 64 дана. Сви деле исту орбиталну раван и пролазе кроз звезду. Која је периодичност троструког транзита, што значи када све планете пролазе истовремено?
(A) 2560 дана
(B) 56320 дана
(C) 28160 дана
(D) 3520 дана


Сателити у ниској Земљиној орбити открили су хиљаде астрономских објеката, са прецизношћу локализације у распону од око 100-200 лучних минута. Расподела астрономских објеката је изотропна.

Који скуп датих удаљености од Сунца би могао бити могућ за ове објекте?
(A) 10 светлосних година, или 100 светлосних година.
(B) 10 светлосних минута или 100 светлосних секунди.
(C) 1 хиљада светлосних година, или 100 хиљада светлосних година.
(D) 1 милион светлосних година, или 1 милијарда светлосних година.

Сателити у ниској Земљиној орбити открили су хиљаде астрономских објеката, са прецизношћу локализације у распону од око 100-200 лучних минута. Расподела астрономских објеката је изотропна.

Који скуп датих удаљености од Сунца би могао бити могућ за ове објекте?
(A) 10 светлосних година или 100 светлосних година.
(B) 10 светлосних минута или 100 светлосних секунди.
(C) 1 хиљада светлосних година, или 100 хиљада светлосних година.
(D) 1 милион светлосних година, или 1 милијарда светлосних година.