Велики ген има десетине егзона, од којих су централни кодирани за пресавијене троструке спиралне понављања који повезују цитоскелет са сарколемом и екстрацелуларним простором. Сваки егзон обично кодира једну пресавијену троструку алфа спиралу. Најчешће мутације гена су делеције централног егзона које стварају пептиде ван оквира и прогресивни дегенеративни отпад органа. Решење је да се испоручи Морфолино који препознаје 5' крај егзона ван оквира у пре-мРНК. Молекул спречава везивање сплицеосома и ствара прескакање егзона и спајање у оквиру. Организам добро подноси неколико егзона који недостају. Која структура испод није укључена у предложену терапију?
(A) ларијат
(B) полиА реп
(C) антисенсе
(D) Р-петље

Велики ген има десетине егзона, од којих централни кодирају пресавијена трострука спирална понављања која повезују цитоскелет са сарколемом и екстрацелуларним простором. Сваки егзон обично кодира једну пресавијену троструку алфа спиралу. Најчешће мутације гена су централне делеције егзона које стварају пептиде ван оквира и прогресивни дегенеративни отпад органа. Решење је да се испоручи Морпхолино који препознаје КСНУМКС 'крај ексона ван оквира у пре-мРНК. Молекул спречава везивање сплајсосома и ствара прескакање егзона и спајање у оквиру. Неколико недостајућих егзона организам добро подноси. Која структура испод није укључена у предложену терапију?
(A) лариат
(B) полиА реп
(C) антисенсе
(D) Р-петље

Велики ген има десетине егзона, од којих су централни кодирани за пресавијене троструке спиралне понављања који повезују цитоскелет са сарколемом и екстрацелуларним простором. Сваки егзон обично кодира једну пресавијену троструку алфа спиралу. Најчешће мутације гена су делеције централног егзона које стварају пептиде ван оквира и прогресивни дегенеративни отпад органа. Решење је да се испоручи Морфолино који препознаје 5' крај егзона ван оквира у пре-мРНК. Молекул спречава везивање сплицеосома и ствара прескакање егзона и спајање у оквиру. Организам добро подноси неколико егзона који недостају. Која структура испод није укључена у предложену терапију?
(A) ларијат
(B) полиА реп
(C) антисмислено
(D) Р-петље


Два квантна стања са енергијама Е1 и Е2 имају животни век од 10^-9 секунди и 10^-8 секунди, респективно. Желимо да јасно разликујемо ова два енергетска нивоа. Која од следећих опција може бити њихова енергетска разлика тако да се могу јасно разрешити?
(A) 10^-11 еВ
(B) 10^-8 еВ
(C) 10^-9 еВ
(D) 10^-4 еВ

Два квантна стања са енергијама E1 и E2 имају животни век од 10 ^-9 сец и 10 ^-8 сец, респективно. Желимо да јасно разликујемо ова два енергетска нивоа. Која од следећих опција може бити њихова енергетска разлика, тако да се могу јасно решити?
(A) 10^-11 еВ
(B) 10^-8 еВ
(C) 10^-9 еВ
(D) 10^-4 еВ


транс-цинамалдехид је третиран метилмагнезијум бромидом, формирајући производ 1.

1 је третиран пиридинијум хлорохроматом, формирајући производ 2.

3 је третиран (диметил(оксо)-16-сулфанилиден)метаном у ДМСО на повишеној температури, формирајући производ 3.

колико атома угљеника има у производу 3?
(A) 10
(B) 12
(C) 14
(D) 11

транс-цинамалдехид је третиран метилмагнезијум бромидом, формирајући производ 1.

1 је третиран пиридинијум хлорохроматом, формирајући производ 2.

3 је третиран (диметил(оксо)-л6-сулфанилиден)метаном у ДМСО на повишеној температури, формирајући производ 3.

колико атома угљеника има у производу 3?
(A) 10
(B) 12
(C) 14
(D) 11

Транс-циннамалдехид је третиран метилмагнезијумбромидом, формирајући производ 1.

1 је третиран пиридинијумхлорохроматом, формирајући производ 2.

3 је третиран (диметил(оксо)-16-сулфанеидаметан) у ДМСО-у на повишеној температури, формирајући производ 3.

Колико угљен-атома има у производу 3?
(A) 10
(B) 12
(C) 14
(D) 11


колико од следећих једињења испољава оптичку активност?
1-метил-4-(проп-1-ен-2-ил)циклохекс-1-ен
2,3,3,3-тетрафлуоропроп-1-ен
ди(циклохекс-2-ен-1-илиден)метан
5-(5-метилхексан-2-илиден)циклопента-1,3-диен
3-(2-метилбут-1-ен-1-илиден)циклохекс-1-ен
[1,1'-бифенил]-3,3'-диол
8,8-дихлоробицикло[4.2.0]октан-7-он
циклопент-2-ен-1-оне
(A) 3
(B) 5
(C) 6
(D) 4


Премаз се наноси на подлогу чиме се добија савршено глатка површина. Измерени контактни углови овог глатког премаза су 132° и 102° за воду и хексадекан респективно. Формулација премаза се затим модификује и када се сада нанесе на исту врсту подлоге, добија се храпава површина. Када капљица воде или уља сједне на храпаву површину, влажење површине сада се може описати стањем Цассие-Бактер. Угао контакта са водом на грубој површини је сада 148°. Која би била најбоља процена контактног угла капљице октана на храпавој површини?
(A) 129°
(B) 134°
(C) 139°
(D) 124°


Узмите у обзир следећу метрику:

ds^{2}=\frac{32}{\left(4-x^{2}-y^{2}\right)}\left(dx^{2}+dy^{2}\right)

Колика је површина псеудосфере полупречника r=2?

ПС: за математику користите LaTeX едитор.
(A) 0
(B) 4\pi\left(x^{2}-y^{2}\right)
(C) 4\pi\left(x^{2}+y^{2}\right)
(D) +\infty

Узмите у обзир следећу метрику:

ds^{2}=\frac{32}{\left(4-x^{2}-y^{2}\right)}\left(dx^{2}+dy^{2}\right)

Колика је површина псеудосфере полупречника р=2?

ПС: за математику користите LaTeX едитор.
(A) 0
(B) 4\pi\left(x^{2}-y^{2}\right)
(C) 4\pi\left(x^{2}+y^{2}\right)
(D) +\infty


анилин се загрева са сумпорном киселином, формирајући производ 1.

1 се третира натријум бикарбонатом, а затим натријум нитритом и ХЦл, формирајући производ 2.

2 је дозвољено да реагује са 2-наптолом, формирајући крајњи производ 3.

колико различитих неизменљивих водоничних сигнала постоји у 1Х нмр спектру од 3?
(A) 9
(B) 6
(C) 7
(D) 8


Спин-полу честица је у линеарној суперпозицији 0,5|\упарров\рангле+sqrt(3)/2|\доле\угао њеног спин-уп и спин-довн стања. Ако су |\uparrow\rangle и |\downarrow\rangle сопствена стања |\sigma{z}, онда колика је очекивана вредност оператора 10|\sigma{z}+5\sigma_{x} до једне децимале ? Овде симболи имају своја уобичајена значења
(A) 0,85
(B) -1,4
(C) 1,65
(D) -0,7

Спин-половина честица је у линеарној суперпозицији 0.5 |\uparrow\rangle + сqрт(3)/2 |\downarrow\rangle својих спин-уп и спин-доwн држава. Ако су |\uparrow\rangle и |\downarrow\rangle својствена стања \сигма{з} , онда која је очекивана вредност до једног децималног места, оператора 10\сигма{з}+ 5\сигма_{x} ? Овде симболи имају своја уобичајена значења
(A) 0,85
(B) -1,4
(C) 1,65
(D) -0,7

Спин-полу честица је у линеарној суперпозицији 0,5||\уп\rangle+корен(3)/2||\довн\rangle њених спин-уп и спин-довн стања. Ако су ||\уп\rangle и |\довнарров\раннгле сопствена стања \сигма_з, онда колика је очекивана вредност оператора 10\сигма_з+5\сигма_к до једне децимале ? Овде симболи имају своја уобичајена значења
(A) 0,85
(B) -1.4
(C) 1,65
(D) -0,7


У паралелном универзуму где магнет може имати изоловани северни или јужни пол, Максвелове једначине изгледају другачије. Али, конкретно, које су од тих једначина различите?
(A) Оне које се односе на дивергенцију и завој магнетног поља.
(B) Онај који се односи на дивергенцију магнетног поља.
(C) Онај који се односи на циркулацију магнетног поља и флукс електричног поља.
(D) Оне које се односе на циркулацију електричног поља и дивергенцију магнетног поља.

У паралелном универзуму где магнет може имати изоловани северни или јужни пол, Максвеллове једначине изгледају другачије. Али , конкретно, која од тих једначина су различити?
(A) Оне које се односе на дивергенцију и увијање магнетног поља.
(B) Онај који се односи на дивергенцију магнетног поља.
(C) Онај који се односи на циркулацију магнетног поља и флукса електричног поља.
(D) Они који се односе на циркулацију електричног поља и дивергенције магнетног поља.


У реакцији циклоадиције, два π система се комбинују и формирају једнопрстенасту структуру. Ове реакције се могу одвијати под два услова укључујући термичку и фотохемијску. Ове реакције прате општи механизам дат у наставку.
Етен + етен (топлота) ----- циклобутан
Наведите производе циклоадиције следећих реакција.
(Е)-пента-1,3-диен + акрилонитрил ---> А
циклопентадиен + метил акрилат (топлота) ---> Б
(A) А = циклохекса-2,4-диен-1-карбонитрил, Б = метил (1Р,2С,4Р)-бициклохепт-5-ен-2-карбоксилат
(B) А = 5-метилциклохекс-3-ен-1-карбонитрил, Б = метил (1Р,2С,4Р)-бициклохепт-5-ен-2-карбоксилат
(C) А = циклохекса-2,4-диен-1-карбонитрил, Б = метил (1Р,2Р,4Р)-бициклохепт-5-ен-2-карбоксилат
(D) А = 5-метилциклохекс-3-ен-1-карбонитрил, Б = метил (1Р,2Р,4Р)-бициклохепт-5-ен-2-карбоксилат


Да бисте истражили узроке сложене генетске болести, узгајате ћелије пацијената и спроводите секвенцирање ДНК да бисте открили мутације у генима кандидата. Ово је открило мутацију гена ХОКСБ2 која је присутна само у ћелијама пацијената, а не у здравим контролама. Да бисте сазнали више о улози ове мутације у болести, желите да истражите однос између структуре хроматина и експресије гена у ћелијама пацијената и упоредите своје резултате са здравим ћелијама. Која од следећих комбинација метода би вам пружила резултате који би помогли вашим истраживањима?
(A) ChIP-seq and RNA-seq
(B) Chromosome conformation capture and RNA-seq
(C) CHIP-seq, RNA-seq, and qRT PCR
(D) CHIP-seq, chromosome conformation capture, and qRT-PCR

Да бисте истражили узроке сложене генетске болести, узгајате ћелије пацијената и спроводите секвенцирање ДНК да бисте открили мутације у генима кандидата. Ово је открило мутацију гена ХОКСБ2 која је присутна само у ћелијама пацијената, а не у здравим контролама. Да бисте сазнали више о улози ове мутације у болести, желите да истражите однос између структуре хроматина и експресије гена у ћелијама пацијената и упоредите своје резултате са здравим ћелијама. Која од следећих комбинација метода би вам пружила резултате који би помогли вашим истраживањима?
(A) ЦхИП-сек и РНА-сек
(B) Захватање конформације хромозома и РНА-секв
(C) ЦХИП-сек, РНА-сек и кРТ ПЦР
(D) ЦХИП-сек, хватање конформације хромозома и кРТ-ПЦР

To investigate the causes of a complex genetic disease, you culture patient cells and carry out DNA sequencing to detect mutations in candidate genes. This revealed a mutation in the gene HOXB2 that is only present in the patient cells and not the healthy controls. To learn more about the role of this mutation in the disease, you want to explore the relationship between chromatin structure and gene expression in patient cells and compare your results to healthy cells. Which of the following combinations of methods would provide you with results that would help your investigations?
(A) ЦхИП-сек и РНА-сек
(B) Хватање конформације хромозома и РНА-секв
(C) ЦХИП-сек, РНА-сек и кРТ ПЦР
(D) ЦХИП-сек, хватање конформације хромозома и кРТ-ПЦР


Желели бисмо да растворимо (на 25°С) 0,1 г Fe(OH)3 у укупној запремини од 100 цм3. Колика је минимална запремина (цм3) 0,1 М монобазне јаке киселине која је потребна за припрему раствора и колики је пХ добијеног раствора?
(A) пХ 2,04; 28,05 цм3
(B) пХ 4,94; 20,40 цм3
(C) пХ 3,16; 32,14 цм3
(D) пХ 2,69; 30,09 цм3

Желели бисмо да се растворимо (на 25 ° С) 0,1 Г ФЕ (ОХ) 3 у 100 цм3 укупне количине. Који је минимални јачини (ЦМ3) од 0,1 м монобазне јаке киселине која је потребна за припрему раствора и шта је пХ резултирајућим решењем?
(A) пХ 2,04; 28,05 цм3
(B) пХ 4,94; 20,40 цм3
(C) пХ 3,16; 32,14 цм3
(D) пХ 2,69; 30,09 цм3

Желели бисмо да растворимо (на 25°С) 0,1 г Фе(ОХ)3 у укупној запремини од 100 цм3. Колика је минимална запремина (цм3) 0,1 М монобазне јаке киселине која је потребна за припрему раствора и колики је пХ добијеног раствора?
(A) пХ 2,04; 28,05 цм3
(B) пХ 4,94; 20,40 цм3
(C) пХ 3,16; 32,14 цм3
(D) пХ 2,69; 30,09 цм3


Израчунати Еигенвектор квантно-механичког оператора $\vec{P}$ за мион дуж арбитрарног правца $\vec{n}$ који лежи у x-z равни, који одговара Еигенвредности $+\hbar/2$. Дат је  $X-$компонент, $P_x$ оператора $P$ као $\hbar/2$ пута 2x2 квадратна матрица са елементима у првом реду као $(0 1)$, а у другом реду као $(1, 0)$. $Y-$компонента, $P_y$ оператора је дата као производ $\hbar/2$ и 2x2 квадратне матрице са елементима у првом реду као $(0, -i)$, а у другом реду као $(i, 0)$. На крају, $Z-$-компонента, $P_z$ оператора је дата као производ $\hbar/2$) и друге 2x2 квадратне матрице са елементима у првом реду као $(1, 0)$, а у другом реду као $(0, -1)$. Који су елементи нормализованог Еигенвектора?
(A) (\sqrt{2/3}\hbar, \sqrt{1/3}\hbar)
(B) (\sqrt{2/3}\hbar \cos(\theta/2), \sqrt{1/3}\hbar \sin (\theta/2))
(C) (\cos(\theta), e^{i\phi}\sin (\theta))
(D) (\cos(\theta/2), \sin (\theta/2))

Израчунать сообственниј вектор квантно-механичког оператора $\вец{П}$ за муон в произвольном направление $\вец{н}$, лежесој в к-з плоскости, соответствуусеј сообственој вредности $+\хбар/2$. С обзиром на $Кс-$компоненту, $П_к$ оператора $П$ као $\хбар/2$ пута квадратну матрицу 2 са 2 која има елементе у првом реду као $(0 1)$, а то у другом ред као $(1, 0)$. $И-$компонента, $П_и$ оператора је дата производом $\хбар/2$ и квадратне матрице 2 са 2 која има елементе у првом реду као $(0, -и)$, и то у другом реду као $(и, 0)$. Коначно, $З-$компонента, $П_з$ оператора је дата производом $\хбар/2$ и друге квадратне матрице 2 са 2 која има елементе у првом реду као $(1, 0)$, и то у другом реду као $(0, -1)$. Који су елементи нормализованог сопственог вектора?
(A) (\sqrt{2/3}\hbar, \sqrt{1/3}\hbar)
(B) (\sqrt{2/3}\hbar \cos(\theta/2), \sqrt{1/3}\hbar \sin (\theta/2))
(C) (\cos(\theta), e^{i\phi}\sin (\theta))
(D) (\cos(\theta/2), \sin (\theta/2))

Израчунати сопствени вектор квантно-механичког оператора $\вец{П}$ за муон в произвољном смеру $\вец{н}$, лежи в к-з плоскости, соответствујући сообственој вредности $+\хбар/2$. Узимајући у обзир $Кс-$компоненту, $П_к$ оператора $П$ како $\хбар/2$ пута квадратну матрицу 2 са 2 која има елементе елементе у првом реду како $(0 1)$, а то у другом ред како $(1, 0)$. $И-$компонента, $П_и$ оператора је дата производом $\хбар/2$ и квадратне матрице 2 са 2 која има елементе елементе у првом реду како $(0, -и)$, а у другом реду како $(и, 0)$. Коначно, $З-$компонента, $П_з$ оператора је дата производом $\хбар/2$ и друге квадратне матрице 2 са 2 која има елементе елементе у првом реду како $(1, 0)$, а у другом реду како $(0, -1)$. Који су елементи нормализованог сопственог вектора?
(A) (\скрт{2/3}\хбар, \скрт{1/3}\хбар)
(B) (\скрт{2/3}\хбар \цос(\тхета/2), \скрт{1/3}\хбар \син (\тхета/2))
(C) (\цос(\тхета), е^{и\пхи}\син (\тхета))
(D) (\цос(\тхета/2), \син (\тхета/2))


Квантно механичка честица масе м креће се у две димензије у следећем потенцијалу, као функција (р,θ): В (р, θ) = 1/2 кр^2 + 3/2 кр^2 цос^2( θ)
Пронађите енергетски спектар.
(A) E = (n_x+3*n_y+3/2) ℏ*sqrt(k/m))
(B) E = (2n_x+3n_y+1/2) ℏ*sqrt(k/m))
(C) E = (3n_x+2n_y+1/2) ℏ*sqrt(k/m))
(D) E = (2n_x+n_y+3/2)ℏ*sqrt(k/m)

Квантно механичка честица масе м креће се у две димензије у следећем потенцијалу, као функција (р,θ): В (р, θ) = 1/2 кр^2 + 3/2 кр^2 цос^2( θ)
Пронађите енергетски спектар.
(A) Е = (н_к+3*н_и+3/2) ℏ*скрт(к/м))
(B) Е = (2н_к+3н_и+1/2) ℏ*скрт(к/м))
(C) Е = (3н_к+2н_и+1/2) ℏ*скрт(к/м))
(D) Е = (2н_к+н_и+3/2)ℏ*скрт(к/м)

Квантно механичка честица масе м креће се у две димензије у следећем потенцијалу, као функција (р,θ): В (р, θ) = 1/2 кр^2 + 3/2 кр^2 цос^2( θ)
Пронађите енергетски спектар.
(A) Е = (н_к+3н_у+3/2) ℏsqrt(к/м)
(B) Е = (2н_к+3н_у+1/2) ℏsqrt(к/м)
(C) Е = (3н_к+2н_у+1/2) ℏ*sqrt(к/м)
(D) Е = (2н_к+н_у+3/2)ℏsqrt(к/м)


Научник 1 проучава мапе веза у Дросопхили. Конкретно, Научник 1 ради на вези између 3 гена у једном укрштању, такође познатом као тест укрштање у три тачке. Гени који се проучавају су В, ЦВ и ЦТ. За добијање потребних информација укрштају се трихибридна женка и тестер мужјак (троструки рецесивни мужјак). Анализирајући информације из овог укрштања, генетичко мапирање и јединице генетске мапе (м.у.) гласе како следи:

В - - ЦТ - ЦВ
В -> ЦВ: 18,5%
В -> ЦТ: 13,2%
ЦВ -> ЦТ: 6,4 %

Научник 1 је довео у питање податке, питајући: „Зашто је додавање В -> ЦТ и ЦВ -> ЦТ (13,2% + 6,4%) веће од м.у. за В -> ЦВ (18,5%)?
(A) Рекомбинантна интерференција
(B) Редослед гена је обрнут
(C) Погрешно постављање локуса
(D) Догађај двоструког укрштања


Која од следећих изјава је исправна физичка интерпретација комутатора две гама матрице, и/2 [гамма^му, гамма^ну]?

1. Даје допринос угаоном моменту Дираковог поља.
2. Даје допринос четворомоменту Дираковог поља.
3. Генерише све Поенцареове трансформације Дираковог поља.
4. Генерише све Лоренцове трансформације Дираковог поља.
(A) 1 и 3
(B) 2 и 4
(C) 2 и 3
(D) 1 и 4


TУниверзум је испуњен космичком микроталасном позадином. Размотрите анихилацију  \gamma зрака високе енергије са фотоном из ЦМБ зрачења у електрон-позитрон, тј. $\гамма\гамма\rightarrow е^{+}е^{-}$. Од које енергије  \gamma-зраци би имали животни век у универзуму ограничен овим процесом? Знајући да је просечна енергија фотона ЦМБ-а $10^{-3}еВ$.
(A) 1.81е5 ГеВ
(B) 3.91е5 ГеВ
(C) 9.51е4 ГеВ
(D) 2.61е5 ГеВ

Универзум је испуњен космичком микроталасном позадином. Размотрите уништење високе енергије \гама-зрака са фотоном из ЦМБ зрачења у електрон-позитрон, тј. $\гамма\гамма\ригхтарроw е ^{+}е ^{-}$. Од које енергије би \гама-зраци имали свој животни век у универзуму ограничен овим процесом? Знајући да је просечна енергија фотона ЦМБ-а $ 10 ^ {-3}еВ $.
(A) 1.8 * 1e5 ГеВ
(B) 3.9*1e5 ГеВ
(C) 9.5*1e4 ГеВ
(D) 2.6 * 1e5 ГеВ

Универзум је испуњен космичком микроталасном позадином. Размотрите анихилацију \гама зрака високе енергије са фотоном из ЦМБ зрачења у електрон-позитрон, тј. $\гамма\гамма\ригхтарров е^{+}е^{-}$. Од које енергије \гама-зраци би имали животни век у универзуму ограничен овим процесом? Знајући да је просечна енергија фотона ЦМБ-а $10^{-3}еВ$.
(A) 1,81е5 ГеВ
(B) 3,91е5 ГеВ
(C) 9,51е4 ГеВ
(D) 2,6*1е5 ГеВ


Изводите експеримент високе пропусности на белој лупини да бисте пронашли гене који доприносе отпорности на гљивичну болест антракнозу. Као резултат, добијате три гена кандидата непознате функције – Г1, Г2 и Г3. Правите три нокаут мутанта, г1, г2 и г3, и скуп двоструких мутаната, г1г2, г1г3 и г2г3. Знате да је бар један од ових гена транскрипциони фактор који делује узводно од (једног) другог гена. Почињете да тестирате те мутантне биљке: да ли оне имају већу осетљивост на антракнозу од дивљег типа јер не могу да произведу одређене генске производе?
Након тестова са патогеном, добијате следеће резултате где је 100% ниво отпорности на патоген у контроли; 50% је половина отпора контроле; 25% је четвртина отпора контроле; 0% ‒ све биљке показују знаке инфекције:
- отпор г1: 75% контроле
- отпор г2: 0% од контроле
- отпор г3: 50% од контроле
-отпорност г1г3: 10% од контроле
- отпор г2г3: 0% од контроле
- отпор г1г2: 0% од контроле

Који закључак о интеракцији тих гена можете извући из овог експеримента?
(A) G2 is a transcription factor, G1 and G3 show pleiotropy, G1 is epistatic towards G3
(B) G2 is a transcription factor, G1 and G3 has the same promoter, G3 is epistatic towards G1
(C) G1 is a transcription factor, G2 and G3 show pleiotropy, G2 is epistatic towards G1
(D) G2 is a transcription factor, G1 and G3 show gene redundancy, G1 is epistatic towards G3

Изводите експеримент високе пропусности на белом лупину да бисте пронашли гене који доприносе отпорности на гљивичне болести антракнозе. Као резултат тога, добијате три гена кандидата непознате функције – G1, G2 и G3. Креирате три нокаут мутанта, g1, g2 и g3, и скуп двоструких мутаната, g1g2, g1g3 и g2g3. Знате да је бар један од ових гена фактор транскрипције који делује узводно од другог гена. Почињете да тестирате те мутиране биљке: да ли имају већу осетљивост на антракнозу од дивљег типа јер не могу да произведу одређене генске производе?
Након тестова са патогеном, добијате следеће резултате где је 100% ниво отпорности на патоген у контроли; 50 % је половина отпора контроле; 25 % је четвртина отпора контроле; 0 % ‒ све биљке показују знаке инфекције:
- Отпорност G1: 75% контроле
- Отпорност G2: 0% од контроле
- Отпорност G3: 50% од контроле
-Отпорност на G1G3: 10% од контроле
- Отпорност на G2G3: 0% од контроле
- Отпорност на G1G2: 0% од контроле

Који закључак у вези са интеракцијом тих гена можете извући из овог експеримента?
(A) Г2 је фактор транскрипције, Г1 и Г3 показују плеиотропију, Г1 је епистатичан према Г3
(B) Г2 је фактор транскрипције, Г1 и Г3 имају исти промотер, Г3 је епистатичан према Г1
(C) Г1 је фактор транскрипције, Г2 и Г3 показују плеиотропију, Г2 је епистатичан према Г1
(D) Г2 је фактор транскрипције, Г1 и Г3 показују редундантност гена, Г1 је епистатичан према Г3

Изводите експеримент високе пропусности на белој лупини да бисте пронашли гене који доприносе отпорности на гљивичну болест антракнозу. Као резултат, добијате три гена кандидата непознате функције – Г1, Г2 и Г3. Правите три нокаут мутанта, г1, г2 и г3, и скуп двоструких мутаната, г1г2, г1г3 и г2г3. Знате да је бар један од ових гена транскрипциони фактор који делује узводно од (једног) другог гена(а). Почињете да тестирате те мутантне биљке: да ли оне имају већу осетљивост на антракнозу од дивљег типа јер не могу да произведу одређене генске производе?
Након тестова са патогеном, добијате следеће резултате где је 100% ниво отпорности на патоген у контроли; 50% је половина отпора контроле; 25% је четвртина отпора контроле; 0% ‒ све биљке показују знаке инфекције:
- отпор г1: 75% контроле
- отпор г2: 0% од контроле
- отпор г3: 50% од контроле
-отпорност г1г3: 10% од контроле
- отпор г2г3: 0% од контроле
- отпор г1г2: 0% од контроле

Који закључак о интеракцији тих гена можете извући из овог експеримента?
(A) Г2 је фактор транскрипције, Г1 и Г3 показују плеиотропију, Г1 је епистатичан према Г3
(B) Г2 је фактор транскрипције, Г1 и Г3 имају исти промотер, Г3 је епистатичан према Г1
(C) Г1 је фактор транскрипције, Г2 и Г3 показују плеиотропију, Г2 је епистатичан према Г1
(D) Г2 је фактор транскрипције, Г1 и Г3 показују редундантност гена, Г1 је епистатичан према Г3


Када се 49 г КЦлО3 разгради, настали О2 реагује са 10,8 г нечистог метала (20% чистоће) да би се формирао метални оксид. Израчунајте количину угљеника потребну за претварање металног оксида назад у чисти метал. Метал је амфотерне природе и један је од најзаступљенијих метала у земљиној кори.
(A) 0,48 г
(B) 0,36 г
(C) 0,06 г
(D) 0,72 г

Када се 49 г KClO3 распада, добијени O2 реагује са 10.8 г нечистог метала (20% чистоће) да би се формирао метални оксид. Израчунајте количину угљеника која је потребна за претварање металног оксида назад у чисти метал. Метал је амфотерне природе и један је од најраспрострањенијих метала у земљиној кори.
(A) 0.48 г
(B) 0.36 г
(C) 0.06 г
(D) 0.72 г


који од следећих молекула има ц3х симетрију?
триизопропил борат
кинуклидин
бензо[1,2-ц:3,4-ц':5,6-ц'']трифуран-1,3,4,6,7,9-хексаон
трифенилено[1,2-ц:5,6-ц':9,10-ц'']трифуран-1,3,6,8,11,13-хексаон
(A) триизопропил борат
(B) кинуклидин
(C) бензотрифуран-1,3,4,6,7,9-хексаон
(D) трифениленотрифуран-1,3,6,8,11,13-хексаон

Који од следећих молекула има Ц3Х симетрија?
триизопропил борате
куинуклидин
Бензо [1,2-Ц: 3,4-Ц ': 5,6-Ц'] Трифуран-1,3,4,6,7,9-хекаоне
трифенилено [1,2-Ц: 5,6-Ц ': 9,10-Ц'] Трифуран-1,3,6,8,11,13-хексаоне
(A) триизопропил борате
(B) Куинуклидин
(C) Бензо Трифуран-1,3,4,6,7,9-хекав
(D) трифенилено Трифуран-1,3,6,8,11,13-хексаоне

који од следећих молекула има ц3х симетрију?
триизопропил борат
кинуклидин
бензо[1,2-ц:3,4-ц':5,6-ц'']трифуран-1,3,4,6,7,9-хексан
трифенилено[1,2-ц:5,6-ц':9,10-ц'']трифуран-1,3,6,8,11,13-хексаон
(A) триизопропил борат
(B) кинуклидин
(C) бензотрифуран-1,3,4,6,7,9-хексаон
(D) трифениленотрифуран-1,3,6,8,11,13-хексаон


Зашто реакција хидроборације између коњугованог диена и Ипц2БХ формира један производ, чак и на различитим температурама?
(A) Дата реакција је стереоспецифична, па се стога формира само један стереоизомер.
(B) Формирање производа је независно од температуре на којој се реакција одвија.
(C) Реакција је син-адиција, што значи да се обе групе додају на исту страну, што доводи до једног производа.
(D) То је усклађена реакција и никаква преуређивања нису могућа.

Зашто реакција хидроборације између коњугованог диена и Ipc2BH формира један производ, чак и на различитим температурама?
(A) Дата реакција је стереоспецифична, па се формира само један стереоизомер.
(B) Формирање производа је независно од температуре на којој се одвија реакција.
(C) Реакција је син-сабација, што значи да се обе групе додају на исто лице, што доводи до једног производа.
(D) То је усклађена реакција, и никаква преуређења нису могућа.

Зашто реакција хидроборације између коњугованог диена и Ипц2БХ формира један производ, чак и на различитим температурама?
(A) Дата реакција је стереоспецифична, па се стога формира само један стереоизомер.
(B) Формирање производа је независно од температуре на којој се реакција одвија.
(C) Реакција је син-адиција, што значи да се обе групе додају на исту страну, што доводи до једног производа.
(D) То је усклађена реакција и никаква престројавања нису могућа.


Нека бесконачна плоча, са сигма проводљивости, лежи на к-и равни. И нека магнетни векторски потенцијал А има облик: А=Б*р/2 у пхи правцу (пхи је цилиндрични координатни угао), за р мање од Р, А=0 за р веће од Р, где је Р а константа, а Б расте линеарно са временом као Б=б*т (б константа). Колика је величина густине струје индуковане на плочи, услед варијације векторског потенцијала?
(A) сигма*б*р^2 / (2Р) (за р мање од Р), сигма*б*Р^2 / (2р) (за р веће од Р)
(B) сигма*б*р / 2 (за р мање од Р), сигма*б*Р^3 / (2 р^2) (за р веће од Р)
(C) сигма*б*р (за р мање од Р), сигма*б*Р^2 / р (за р веће од Р)
(D) сигма*б*р / 2 (за р мање од Р) , сигма*б*Р^2 / (2р) (за р веће од Р)

Нека бесконачна плоча, са сигма проводљивости, лежи на к-и равни. И нека магнетни векторски потенцијал А има облик: А = Б*р/2 у пхи правцу (пхи је цилиндрични координатни угао), за р мање од Р, А = 0 за р веће од Р, где је Р а константа, а Б расте линеарно са временом као Б = б*т (б константа). Колика је величина густине струје индуковане на плочи, услед варијације векторског потенцијала?
(A) сигма * б * р^2 / (2Р) (за р мање од Р), сигма * б * р^2 / (2р) (за р веће од Р)
(B) сигма * б * р / 2 (за р мање од Р), сигма * б * р^3 / (2 р^2) (за р веће од Р)
(C) сигма * б * р (за р мање од Р), сигма * б * р^2 / р (за р веће од Р)
(D) сигма * б * р / 2 (за р мање од Р) , сигма * б * р^2 / (2р) (за р веће од Р)

Нека бесконачна плоча, са сигма (σ) проводљивости, лежи на к-и равни. И нека магнетни векторски потенцијал А има облик: А=Б*р/2 у пхи правцу (пхи је цилиндрични координатни угао), за р мање од Р, А=0 за р веће од Р, где је Р а константа, а Б расте линеарно са временом као Б=б*т (б константа). Колика је величина густине струје индуковане на плочи, услед варијације векторског потенцијала?
(A) сигма * б * р^2 / (2Р) (за р мање од Р), сигма * б * р^2 / (2р) (за р веће од Р)
(B) сигма * б * р / 2 (за р мање од Р), сигма * б * р^3 / (2 р^2) (за р веће од Р)
(C) сигма * б * р (за р мање од Р), сигма * б * р^2 / р (за р веће од Р)
(D) сигма * б * р / 2 (за р мање од Р) , сигма * б * р^2 / (2р) (за р веће од Р)


У последњих неколико деценија, мапирање реверберације, интерферометрија и разна друга посматрања широм електромагнетног спектра, коришћени су за испитивање унутрашње структуре АГН-а.
Појавиле су се различите полу-емпиријске релације између унутрашњег радијуса торуса и луминозности АГН. Оне се могу разликовати у одређеној мери на основу тачности посматрања и подвлачења претпоставки.
Обично се пореде са основним Барваинисовим моделом.
Уз претпоставку овог модела, и да је температура сублимације зрна прашине 900 К, а болометријска луминозност АГН 1,5*10^46 ерг/с; колики је унутрашњи полупречник торуса?

(Претпоставите болометријску корекцију од 5, за осветљеност УВ опсега)
(A) 15 pc
(B) 0,6 pc
(C) 0,1 pc
(D) 3 pc

У последњих неколико деценија, мапирање реверберације, интерферометрија и разна друга посматрања широм електромагнетног спектра, коришћени су за испитивање унутрашње структуре АГН-а.
Појавиле су се различите полу-емпиријске релације између унутрашњег радијуса торуса и луминозности АГН. Оне се могу разликовати у одређеној мери на основу тачности посматрања и подвлачења претпоставки.
Обично се пореде са основним Барваинисовим моделом.
Уз претпоставку овог модела, и да је температура сублимације зрна прашине 900 К, а болометријска луминозност АГН 1,5*10^46 ерг/с; колики је унутрашњи полупречник торуса?

(Претпоставите болометријску корекцију од 5, за осветљеност УВ опсега)
(A) 15 ком
(B) 0,6 ком
(C) 0,1 ком
(D) 3 ком

У последњих неколико деценија, Пресликавање реверберације, интерферометрија и различита друга запажања широм електромагнетног спектра, коришћене су за испитивање унутрашње структуре АГН-а.
Појавили су се различити полу-емпиријски односи између унутрашњег радијуса торуса и светлост АГН-а. Могу се разликовати у одређеној мјери заснованој на тачности посматрања и подложне претпоставки.
Обично су прикладни за основни барваинис модел.
Под претпоставпк да је овај модел и да је температура сублимирања зрна прашине 900 К, а болометријска светлост АГН је 1,5 * 10 ^ 46 ЕРГ/с; Који је унутрашњи радијус торуса?

(Претпоставило да болометријска корекција 5, за УВ опсегу светлости)
(A) 15 пк
(B) 0,6 пк
(C) 0,1 пк
(D) 3 пк


Премаз се наноси на подлогу што резултира савршено глатком површином. Измерени контактни углови овог глатког премаза су 127 ° и 96 ° за воду и уље, респективно. Формулација премаза се затим модификује и када се сада примењује на исту врсту подлоге, производи се груба површина. Када капљица воде или уља седи на храпавој површини, џепови ваздуха су сада заробљени у шупљинама између површине и капљице. Капљице на храпавој површини су сада ефикасно у контакту са 47% премаза и 53% ваздуха. Шта би измерене воде и уља контактних углова храпаве површине бити?
(A) Вода = 151 °, уље = 136 °
(B) Вода = 148 °, уље = 131 °
(C) Вода = 140 °, уље = 118 °
(D) Вода = 144 °, уље = 125 °

Премаз се наноси на подлогу чиме се добија савршено глатка површина. Измерени контактни углови овог глатког премаза су 127° и 96° за воду и уље. Формулација премаза се затим модификује и када се сада нанесе на исту врсту подлоге, добија се храпава површина. Када капљица воде или уља стане на храпаву површину, џепови ваздуха су сада заробљени у шупљинама између површине и капљице. Капљице на грубој површини су сада ефективно у контакту са 47% премаза и 53% ваздуха. Колики би били измерени контактни углови воде и уља на грубој површини?
(A) Вода = 151°, Уље = 136°
(B) Вода = 148°, Уље = 131°
(C) Вода = 140°, Уље = 118°
(D) Вода = 144°, Уље = 125°

Премаз се наноси на подлогу чиме се добија савршено глатка површина. Измерени контактни углови овог глатког премаза су 127° и 96° за воду и уље. Формулација премаза се затим модификује и када се сада нанесе на исту врсту подлоге, добија се храпава површина. Када капљица воде или уља стане на храпаву површину, џепови ваздуха су сада заробљени у шупљинама између површине и капљице. Капљице на грубој површини су сада ефективно у контакту са 47% премаза и 53% ваздуха. Колики би били измерени контактни углови воде и уља на грубој површини?
(A) Вода = 151°, нафта = 136°
(B) Вода = 148°, Уље = 131°
(C) Вода = 140°, Уље = 118°
(D) Вода = 144°, Уље = 125°


Астрономи проучавају два бинарна звездана система: систем_1 и систем_2. Посматрања откривају да оба система показују помрачења са периодима од 2 године и 1 годину, респективно, за систем_1 и систем_2. Ови периоди се рачунају као време између два узастопна примарна помрачења. Даља спектроскопска запажања показују да у систему_1, две звезде показују синусоидне варијације радијалних брзина са амплитудама од 10 км/с и 5 км/с. У систему_2, амплитуде синусоидних варијација РВ су 15 км/с и 10 км/с. По ком фактору је систем_1 масивнији од система_2? Сматрајте да је маса система збир маса његове две звезде.
(A) ~ 1.2
(B) ~ 0,7
(C) ~ 0,6
(D) ~ 0,4

Астрономи проучавају два бинарна звездана система: систем_1 и систем_2. Запажања откривају да оба система показују помрачења са периодима од 2 године и 1 годину, респективно, за систем_1 и систем_2. Ови периоди се рачунају као време између два узастопна примарна помрачења. Даља спектроскопска запажања показују да у систему_1, две звезде приказују синусне варијације радијалних брзина са амплитудама од 10 км/с и 5 км/с. У систему_2, амплитуде синусоидних варијација РВ су 15 км/с и 10 км/с. По ком фактору је систем_1 масивнији од система_2? Сматрајте да је маса система збир маса његове две звезде.
(A) ~ 1.2
(B) ~ 0,7
(C) ~ 0,6
(D) ~ 0,4

Астрономи проучавају два бинарна звездана система: систем_1 и систем_2. Запажања откривају да оба система показују помрачења са периодима од 2 године и 1 годину, респективно, за систем_1 и систем_2. Ови периоди се рачунају као време између два узастопна примарна помрачења. Даља спектроскопска запажања показују да у систему_1, две звезде приказују синусне варијације радијалних брзина са амплитудама од 10 км/с и 5 км/с. У систему_2, амплитуде синусоидних варијација РВ су 15 км/с и 10 км/с. По ком фактору је систем_1 масивнији од система_2? Сматрајте да је маса система збир маса његове две звезде.
(A) ~ 1.2
(B) ~ 0.7
(C) ~ 0.6
(D) ~ 0.4


Експериментални доказ за хромозомску теорију добијен је из...
(A) експеримент у коме хроматиде нису биле подвргнуте дупликацији током метафазе што је довело до не-дисјункције хромозома у јајету.
(B) експеримент у коме су црвеноока женка и белооки мужјак спарени да би се добио однос 1:1:1:1 у генерацији Ф3 за црвенооке женке/белооке женке/црвенооке мушкарце/белооке мушкарце.
(C) експеримент у коме је женско крило белооке мушице спарено са мужјаком са црвенооком мушом да би се добио однос Ф2 као 3:1 са белим оком примећен само код мужјака.
(D) експеримент у коме су хомологне сестринске хроматиде спојене на пол ћелије током анафазе.

Експериментални доказ за хромозомску теорију добијен је из...
(A) експеримент у коме хроматиде нису биле подвргнуте дупликацији током метафазе што је довело до не-дисјункције хромозома у јајету.
(B) експеримент у коме су црвеноока женка и белооки мужјак парени да би се добио однос 1:1:1:1 у Ф3 генерацији за црвенооке женке/белооке женке/црвенооке мушкарце/белооке мушкарце .
(C) експеримент у коме је женско крило белооке мушице спарено са мужјаком са црвенооком мушом да би се добио однос Ф2 као 3:1 са белим оком примећен само код мужјака.
(D) експеримент у коме су хомологне сестринске хроматиде спојене на пол ћелије током анафазе.

Експериментални доказ за хромозомску теорију добијен је из...
(A) експеримент у коме хроматиде нису биле подвргнуте дупликацији током метафазе што је довело до не-дисјункција хромозома у јајету.
(B) експеримент у коме су црвеноока женка и белооки мужјак спарени да би се добио однос 1:1:1:1 у генерацији Ф3 за црвенооке женке/белооке женке/црвенооке мушкарце/белооке мушкарце.
(C) експеримент у коме је белоока женска мушца спарено са мужјаком са црвенооком мушом да би се добио однос Ф2 као 3:1 са белим оком примећен само код мужјака.
(D) експеримент у коме су хомологне сестринске хроматиде преведене на пол ћелије током анафазе.


„Научник има за циљ да анализира 200 нуклеотида који окружују рс113993960 и добије четири резултата. Шта од следећег представља тачних 200 нуклеотида који окружују рс113993960?“
(A) 5'АТААТГАТГГ ГАТГАТААТТ ГГАГГЦААГТ ГААТЦЦТГАГ
ЦГТГАТТТГА ТААТГАЦЦТА ГТТТТАТТТЦ ЦАГАЦТТЦАЦ
ТТТЦАТГГТ ГАТТАТГГГА ГААЦТГГАГЦ ЦТТЦАГАГГГ
ТААААТТААГ ЦАЦАГТГГАА ГААТТТЦАТТ ЦТГТТЦТЦАГ
ТТТТЦЦТГГА ТТАТГЦЦТГГ ЦАЦЦАТТААА ГААААТАТЦА

3'ТАТГАТГААТ ТГГТГТТТЦЦ АТАГАТАЦАГ ААГЦГТЦАТЦ
АААГЦАТГЦЦ ААЦТАГААГА ГГТААГАААЦ ТАТГТГАААА
ЦТТТТТГАТТ АТГЦАТАТГА ЦТАЦЦЦАААТ ТАТАТАТТТГ
АЦЦЦТТЦАЦА ГЦТЦЦАТАТТ ЦААТЦГГТТА ГТЦТАЦАТАТ
АТТТАТГТТТ ЦЦТЦТАТГГГ ТГААТГГАТЦ ТААГЦТАЦТГ
(B) 5'ГААААТАТЦА АТААТГАТГГ ГАТГАТААТТ ГГАГГЦААГТ
ГААТЦЦТГАГ ЦГТГАТТТГА ТААТГАЦЦТА ГТТТТАТТТЦ
ЦАГАЦТТЦАЦ ТТТААТГГТ ГАТТАТГГГА ГААЦТГГАГЦ
ЦТТЦАГАГГГ ТААААТТААГ ЦАЦАГТГГАА ГААТТТЦАТТ
ЦТГТТЦТЦАГ ТТТТЦЦТГГА ТТАТГЦЦТГГ ЦАЦЦАТТААА

3'АТАГАТАЦАГ ТГГТГТТТЦЦ ТААГЦТАЦТГ ТАТГАТГААТ
ААГЦГТЦАТЦ АААГЦАТГЦЦ ААЦТАГААГА ГГТААГАААЦ
ТАТГТГАААА ЦТТТТТГАТТ АТГЦАТАТГА ЦТАЦЦЦАААТ
ТАТАТАТТТГ АЦЦЦТТЦАЦА ГЦТЦЦАТАТТ ЦААТЦГГТТА
ГТЦТАЦАТАТАТТТАТГТТТ ТГААТГГАТЦ ЦЦТЦТАТГГГ
(C) 5'АТААТГАТГГ ГАТГАТААТТ ГГАГГЦААГТ ГААТЦЦТГАГ
ЦГТГАТТТГА ТААТГАЦЦТА ГТТТТАТТТЦ ЦАГАЦТТЦАЦ
ТТТЦАТГГТ ГАТТАТГГГА ГААЦТГГАГЦ ЦТТЦАГАГГГ
ТААААТТААГ ЦАЦАГТГГАА ГААТТТЦАТТ ЦТГТТЦТЦАГ
ТТТТЦЦТГГА ТТАТГЦЦТГГ ЦАЦЦАТТААА ГААААТАТЦА

3'ААГЦГТЦАТЦ ТГГТГТТТЦЦ ТАТГАТГААТ АТАГАТАЦАГ
АААГЦАТГЦЦ ААЦТАГААГА ГГТААГАААЦ ТАТГТГАААА
ЦТТТТТГАТТ АТГЦАТАТГА ЦТАЦЦЦАААТ ТАТАТАТТТГ
АЦЦЦТТЦАЦА ГЦТЦЦАТАТТ ЦААТЦГГТТА ГТЦТАЦАТАТ
АТТТАТГТТТ ТГААТГГАТЦ ТААГЦТАЦТГ ЦЦТЦТАТГГГ
(D) 5'ГАТГАТААТТ ГГАГГЦААГТ ГААТЦЦТГАГ ЦГТГАТТТГА
ТААТГАЦЦТА АТААТГАТГГ ГТТТТАТТТЦ ЦАГАЦТТЦАЦ
ТТТЦАТГГТ ГАТТАТГГГА ГААЦТГГАГЦ ЦТТЦАГАГГГ
ТААААТТААГ ЦАЦАГТГГАА ГААТТТЦАТТ ЦТГТТЦТЦАГ
ТТТТЦЦТГГА ТТАТГЦЦТГГ ЦАЦЦАТТААА ГААААТАТЦА

3'ТГГТГТТТЦЦ ТАТГАТГААТ АТАГАТАЦАГ ААГЦГТЦАТЦ
АААГЦАТГЦЦ ААЦТАГААГА ГГТААГАААЦ ТАТГТГАААА
ЦТТТТТГАТТ АТГЦАТАТГА АЦЦЦТТЦАЦА ЦТАЦЦЦАААТ
ТАТАТАТТТГ ГЦТЦЦАТАТТ ЦААТЦГГТТА ГТЦТАЦАТАТ
АТТТАТГТТТ ЦЦТЦТАТГГГ ТААГЦТАЦТГ ТГААТГГАТЦ

„Научник има за циљ да анализира 200 нуклеотида који окружују рс113993960 и добије четири резултата. Шта од следећег представља тачних 200 нуклеотида који окружују рс113993960?“
(A) 5'ATAATGATGG GATGATAATT GGAGGCAAGT GAATCCTGAG
CGTGATTTGA TAATGACCTA GTTTTATTTC CAGACTTCAC
TTCTAATGGT GATTATGGGA GAACTGGAGC CTTCAGAGGG
TAAAATTAAG CACAGTGGAA GAATTTCATT CTGTTCTCAG
TTTTCCTGGA TTATGCCTGG CACCATTAAA GAAAATATCA

3'TATGATGAAT TGGTGTTTCC ATAGATACAG AAGCGTCATC
AAAGCATGCC AACTAGAAGA GGTAAGAAAC TATGTGAAAA
CTTTTTGATT ATGCATATGA CTACCCAAAT TATATATTTG
ACCCTTCACA GCTCCATATT CAATCGGTTA GTCTACATAT
ATTTATGTTT CCTCTATGGG TGAATGGATC TAAGCTACTG
(B) 5'GAAAATATCA ATAATGATGG GATGATAATT GGAGGCAAGT
GAATCCTGAG CGTGATTTGA TAATGACCTA GTTTTATTTC
CAGACTTCAC TTCTAATGGT GATTATGGGA GAACTGGAGC
CTTCAGAGGG TAAAATTAAG CACAGTGGAA GAATTTCATT
CTGTTCTCAG TTTTCCTGGA TTATGCCTGG CACCATTAAA

3'ATAGATACAG TGGTGTTTCC TAAGCTACTG TATGATGAAT
AAGCGTCATC AAAGCATGCC AACTAGAAGA GGTAAGAAAC
TATGTGAAAA CTTTTTGATT ATGCATATGA CTACCCAAAT
TATATATTTG ACCCTTCACA GCTCCATATT CAATCGGTTA
GTCTACATATATTTATGTTT TGAATGGATC CCTCTATGGG
(C) 5'ATAATGATGG GATGATAATT GGAGGCAAGT GAATCCTGAG
CGTGATTTGA TAATGACCTA GTTTTATTTC CAGACTTCAC
TTCTAATGGT GATTATGGGA GAACTGGAGC CTTCAGAGGG
TAAAATTAAG CACAGTGGAA GAATTTCATT CTGTTCTCAG
TTTTCCTGGA TTATGCCTGG CACCATTAAA GAAAATATCA

3'AAGCGTCATC TGGTGTTTCC TATGATGAAT ATAGATACAG
AAAGCATGCC AACTAGAAGA GGTAAGAAAC TATGTGAAAA
CTTTTTGATT ATGCATATGA CTACCCAAAT TATATATTTG
ACCCTTCACA GCTCCATATT CAATCGGTTA GTCTACATAT
ATTTATGTTT TGAATGGATC TAAGCTACTG CCTCTATGGG
(D) 5'GATGATAATT GGAGGCAAGT GAATCCTGAG CGTGATTTGA
TAATGACCTA ATAATGATGG GTTTTATTTC CAGACTTCAC
TTCTAATGGT GATTATGGGA GAACTGGAGC CTTCAGAGGG
TAAAATTAAG CACAGTGGAA GAATTTCATT CTGTTCTCAG
TTTTCCTGGA TTATGCCTGG CACCATTAAA GAAAATATCA

3'TGGTGTTTCC TATGATGAAT ATAGATACAG AAGCGTCATC
AAAGCATGCC AACTAGAAGA GGTAAGAAAC TATGTGAAAA
CTTTTTGATT ATGCATATGA ACCCTTCACA CTACCCAAAT
TATATATTTG GCTCCATATT CAATCGGTTA GTCTACATAT
ATTTATGTTT CCTCTATGGG TAAGCTACTG TGAATGGATC


У индустријској истраживачкој лабораторији, научник врши полимеризацију етилена са хомогеним органометалним каталитичким системом, генеришући полимер са високом густином. Намерава да дода други каталитички систем како би увео редовне гране у полимерни скелет, такође користећи само етилен као реактанс. Он консултује старијег научника, који даје следеће изјаве: „Такви комбиновани системи већ се примењују на индустријском нивоу у САД. Може се користити катализатор групе VIa прелазних метала у комбинацији са специфичним активаторима. Активатори на бази алуминијума не функционишу за неопходни додатни корак реакције. Одређени каталитички катализатори племенитих метала могу се користити, али су превише скупи.“
Која од ових четири изјаве је тачна у вези са формирањем полимера са редовним гранама користећи само етилен као мономер и двоструки каталитички систем?
(A) Такви комбиновани системи већ се примењују на индустријском нивоу у САД.
(B) Одређени каталитички катализатори племенитих метала могу се користити, али су превише скупи.
(C) Активатори на бази алуминијума не функционишу за неопходни додатни корак реакције.
(D) Може се користити катализатор групе VIa прелазних метала у комбинацији са специфичним активаторима.

У индустријској истраживачкој лабораторији, научник врши полимеризацију етилена са хомогеним органометалним системом катализатора, стварајући полимер високе густине. Он намерава да дода други систем катализатора за увођење редовних грана у полимерну окосницу, такође користећи само етилен као реактант. Он се консултује са вишим научником, који даје следеће изјаве. "Такви комбиновани системи су већ имплементирани у индустријским размерама у САД-у. Може се користити катализатор прелазног метала групе ВИа у комбинацији са специфичним активаторима. Активатори на бази алуминијума не раде за суштински додатни корак реакције. Одређени катализатори племенитих метала могу се користити, али су прескупи. "
Која од ове четири изјаве је тачна у вези са формирањем полимера са редовним гранама користећи само етилен као мономер и двоструки катализатор система?
(A) Такви комбиновани системи су већ имплементирани у индустријским размерама у САД.
(B) Одређени катализатори племенитих метала могу се користити, али су прескупи.
(C) Активатори на бази алуминијума не раде за суштински додатни корак реакције.
(D) Може се користити катализатор прелазног метала групе ВИа у комбинацији са специфичним активаторима.

У индустријској истраживачкој лабораторији, научник врши полимеризацију етилена са хомогеним органометалним катализаторским системом, стварајући полимер високе густине. Он намерава да дода други систем катализатора како би увео регуларне гране у кичму полимера, такође користећи само етилен као реактант. Он консултује старијег научника, који даје следеће изјаве. „Такви комбиновани системи се већ примењују у индустријском обиму у САД. Може се користити катализатор прелазног метала групе ВИа у комбинацији са специфичним активаторима. Активатори на бази алуминијума не раде за суштински додатни корак реакције. Одређени катализатори племенитих метала се могу користити, али су прескупи.
Која је од ове четири тврдње тачна у погледу формирања полимера са правилним гранама користећи само етилен као мономер и двоструки катализаторски систем?
(A) Такви комбиновани системи се већ примењују у индустријском обиму у САД.
(B) Одређени катализатори племенитих метала се могу користити, али су прескупи.
(C) Активатори на бази алуминијума не раде за суштински додатни корак реакције.
(D) Може се користити катализатор прелазног метала групе ВИа у комбинацији са специфичним активаторима.


Хемичар је извршио реакцију на 2,3-дифенилбутан-2,3-диол са киселином да би произвео елиминациони производ. ИР спектар добијеног производа показује интензивну апсорпциону траку на 1690 ЦМ^-1. Можете ли утврдити идентитет производа?
(A) 2,3-дифенилбут-3-ен-2-ол
(B) 2,3-дифенил-1,3-бутадиен
(C) 2-метил-1,2-дифенилпропан-1-он
(D) 3,3-дифенилбутан-2-он


Међу следећим егзопланетама, која има највећу густину?

а) Планета Земљине масе и Земљиног радијуса.
б) Планета са 2 Земљине масе и густином од приближно 5,5 г/цм^3.
ц) Планета истог састава као Земља, али 5 пута масивнија од Земље.
г) Планета истог састава као Земља, али половина масе Земље.
(A) а
(B) б
(C) д
(D) ц

Међу следећим егзопланетама, која има највећу густину?

а) Планета Земљине масе и Земљиног радијуса.
б) Планета са 2 Земљине масе и густином од приближно 5,5 г/цм^3.
ц) Планета истог састава као Земља, али 5 пута масивнија од Земље.
г) Планета истог састава као Земља, али половина масе Земље.
(A) а
(B) б
(C) г
(D) ц

Међу следећим егзопланетама, која има највећу густину?

а) Планета Земљине масе и Земљиног радијуса.
b) Планета са 2 Земљине масе и густином од приближно 5,5 г/цм^3.
c) Планета истог састава као Земља, али 5 пута масивнија од Земље.
d) Планета истог састава као Земља, али половина масе Земље.
(A) a
(B) b
(C) d
(D) c


Све следеће изјаве о молекуларној биологији тешког акутног респираторног синдрома коронавируса 2 (САРС‑ЦоВ‑2) су тачне осим
(A) Програмирано рибозомско померање оквира ствара два полипротеина близу 5` краја генома померањем уназад за 1 нуклеотид уз помоћ клизавих нуклеотида и псеудочвора. САРС-ЦоВ-2 програмирано рибосомско померање оквира углавном има исту конформацију као САРС-ЦоВ програмирано рибосомско померање оквира.
(B) Стопа померања оквира ин витро је у линеарној корелацији са бројем конформација које псеудочвор може усвојити. И САРС-ЦоВ и САРС-ЦоВ-2 Програмирани -1 сигнали померања оквира показују две конформације када су под напетошћу, слично другим псеудочворовима који изазивају упоредиве стопе померања оквира.
(C) САРС-ЦоВ-2 ОРФ3а има способност да покрене активацију/цепање каспазе-8, без утицаја на нивое експресије Бцл-2. Активација каспазе-8 је препозната као карактеристична карактеристика спољашњег апоптотичког пута преко рецептора смрти, док Бцл-2 игра кључну улогу у покретању митохондријалног пута. Ово сугерише да је механизам преко којег САРС-ЦоВ-2 ОРФ3а индукује апоптозу преко спољашњег апоптотичког пута.
(D) САРС-ЦоВ-2 нсп10/нсп14-ЕкоН функционише као хетеродимери у механизму за поправку неусклађености. Н-терминални ЕкоН домен нсп14 могао би да се веже за нсп10 стварајући активни комплекс егзонуклеазе који спречава разградњу дсРНА.

Све следеће изјаве о молекуларној биологији тешког акутног респираторног синдрома коронавируса 2 (САРС‑ЦоВ‑2) су тачне осим
(A) Програмирано рибозомско померање оквира ствара два полипротеина близу 5` краја генома померањем уназад за 1 нуклеотид уз помоћ клизавих нуклеотида и псеудочвора. САРС-ЦоВ-2 програмирано рибосомско померање оквира углавном има исту конформацију као САРС-ЦоВ програмирано рибосомско померање оквира.
(B) Стопа померања оквира ин витро је у линеарној корелацији са бројем конформација које псеудочвор може усвојити. И САРС-ЦоВ и САРС-ЦоВ-2 Програмирани -1 сигнали померања оквира показују две конформације када су под напетошћу, слично другим псеудочворовима који изазивају упоредиве стопе померања оквира.
(C) САРС-ЦоВ-2 ОРФ3а има способност да покрене активацију/цепање каспазе-8, без утицаја на нивое експресије Бцл-2. Активација каспазе-8 је препозната као карактеристична карактеристика спољашњег апоптотичког пута преко рецептора смрти, док Бцл-2 игра кључну улогу у покретању митохондријалног пута. Ово сугерише да је механизам преко којег САРС-ЦоВ-2 ОРФ3а индукује апоптозу преко спољашњег апоптотичког пута.
(D) САРС-ЦоВ-2 нсп10/нсп14-ЕкоН функционише као хетеродимери у механизму за поправку неусклађености. Н-терминални ЕкоН домен нсп14 могао би се везати за нсп10 стварајући активни комплекс егзонуклеазе који спречава разградњу дсРНА.


Заинтересовани сте за проучавање ретког типа рака дојке на моделу миша. Ваше досадашње истраживање је показало да ћелије рака показују ниску експресију кључног гена за супресију тумора. Сумњате да су у игри епигенетски механизми. Који од ових поступака је најпогоднији за проучавање узрока утишавања гена на вашем месту интересовања?
(A) Користите трансфекцију плазмида за прекомерну експресију Рас онкогена у вашој ћелијској линији рака и упоредите ћелијски фенотип са здравим ћелијама.
(B) Изводите секвенцирање РНК у ћелијама рака у односу на здраве ћелије дојке да бисте измерили глобалне промене експресије гена између две популације ћелија.
(C) Изводите нокаутирање гена ДНМТ3Ц посредовано ЦРИСПР-ом у вашој ћелијској линији рака да бисте регулисали активност ДНК метилтрансферазе. Затим тестирате експресију гена за супресор тумора у оригиналним ћелијама рака у односу на ДНМТ3Ц нокаут.
(D) Спроводите секвенцирање бисулфита на вашем месту интересовања у вашим ћелијама рака и упоређујете обрасце са здравим ћелијама дојке

Заинтересовани сте за проучавање ретког типа рака дојке на моделу миша. Ваше досадашње истраживање је показало да ћелије рака показују ниску експресију кључног гена за супресију тумора. Сумњате да су у игри епигенетски механизми. Који од ових поступака је најпогоднији за проучавање узрока утишавања гена на вашем месту интересовања?
(A) Користите трансфекцију плазмида за прекомерну експресију Рас онкогена у вашој ћелијској линији рака и упоредите ћелијски фенотип са здравим ћелијама.
(B) Изводите РНК секвенцирање у ћелијама рака у односу на здраве ћелије дојке да бисте измерили глобалне промене експресије гена између две популације ћелија.
(C) Изводите нокаутирање гена ДНМТ3Ц посредовано ЦРИСПР-ом у вашој ћелијској линији рака како бисте регулисали активност ДНК метилтрансферазе. Затим тестирате експресију гена за супресор тумора у оригиналним ћелијама рака у односу на ДНМТ3Ц нокаут.
(D) Спроводите секвенцирање бисулфита на вашем месту интересовања у вашим ћелијама рака и упоређујете обрасце са здравим ћелијама дојке


Пронађите кинетичку енергију произвођених честица у,
Пи(+) = му(+) + ну
овде је Пи(+) стационарна.
Масе мира Пи(+) и му(+) су 139,6 МеВ и 105,7 МеВ, респективно.
(A) 2,84 МеВ, 26,8 МеВ
(B) 7,2 МеВ, 32,8 МеВ
(C) 3,52 МеВ, 20,8 МеВ
(D) 4,12 МеВ, 29,8 МеВ

Пронађите КЕ честица производа у,
Пи(+) = му(+) + ну
овде је Пи(+) стационаран.
Маса мировања Пи(+) и му(+) је 139,6 МеВ и 105,7 МеВ респективно.
(A) 2,84 МеВ, 26,8 МеВ
(B) 7,2 МеВ, 32,8 МеВ
(C) 3,52 МеВ, 20,8 МеВ
(D) 4,12 МеВ, 29,8 МеВ


Мерење звезданих инклинација је фундаментално и у звезданим и у егзопланетарним истраживањима. Међутим, то представља значајан изазов. Под претпоставком да нагиби звезда прате изотропну дистрибуцију, колики би био однос броја звезда са угловима нагиба у опсегу од 45 до 90 степени и оних са нагибима у опсегу од 0 до 45 степени?
(A) ~ 0.4
(B) ~ 1.0
(C) ~ 1.4
(D) ~ 2.4

Мерење звезданих инклинација је фундаментално и у звезданим и у егзопланетарним истраживањима. Међутим, то представља значајан изазов. Под претпоставком да нагиби звезда прате изотропну дистрибуцију, колики би био однос броја звезда са угловима нагиба у опсегу од 45 до 90 степени и оних са нагибима у опсегу од 0 до 45 степени?
(A) ~ 0,4
(B) ~ 1.0
(C) ~ 1.4
(D) ~ 2.4


Раствор метанола (Р)-(+)-лимонена се меша са Пд/Ц у атмосфери водоника. Након што се потроши 1 еквивалент водоника, производ 1 се изолује као главни производ.

1 се третира са 3-хлоропербензојевом киселином, формирајући производ 2.

Производ 2 се третира са натријум метоксидом, формирајући производ 3.

Производ 3 се третира пропанском киселином, дициклохексилкарбодиимидом. и каталитичка количина 4-диметиламинопиридина, формирајући производ 4.

која је важећа структура производа 4? (производ 4 постоји као мешавина изомера. тачан одговор је један од њих).
(A) (1С,2Р,4Р)-4-изопропил-2-метокси-1-метилциклохексил пропионат
(B) (1С,2С,5Р)-5-изопропил-2-метокси-2-метилциклохексил пропионат
(C) 1-метокси-2-((С)-4-метилциклохекс-3-ен-1-ил)пропан-2-ил пропионат
(D) (1С,2С,4Р)-4-изопропил-2-метокси-1-метилциклохексил пропионат

Раствор метанола (Р)-(+)-лимонена се меша са Пд/Ц у атмосфери водоника. Након што се потроши 1 еквивалент водоника, производ 1 се изолује као главни производ.

1 се третира са 3-хлоропербензојевом киселином, формирајући производ 2.

Производ 2 се третира са натријум метоксидом, формирајући производ 3.

Производ 3 се третира пропанском киселином, дициклохексилкарбодиимидом. и каталитичка количина 4-диметиламинопиридина, формирајући производ 4.

која је важећа структура производа 4? (производ 4 постоји као мешавина изомера. тачан одговор је један од њих).
(A) (1S,2R,4R)-4-isopropyl-2-methoxy-1-methylcyclohexyl propionate
(B) (1S,2S,5R)-5-isopropyl-2-methoxy-2-methylcyclohexyl propionate
(C) 1-methoxy-2-((S)-4-methylcyclohex-3-en-1-yl)propan-2-yl propionate
(D) (1S,2S,4R)-4-isopropyl-2-methoxy-1-methylcyclohexyl propionate


ChIP-seq on a PFA-fixed sample with an antibody to the IKAROS transcription factor in human B cells followed by next-generation sequencing and standard quality control, alignment and peak-calling steps produced ChIP peaks that disappeared when PFA+DSG fixation was used. Where are we most likely to find such disappearing peaks?
(A) На случајним локацијама у геному
(B) У понављањима
(C) У интронима великих гена
(D) На активним промотерима и појачивачима

ЦхИП-сек на узорку фиксираном на ПФА са антителом на фактор транскрипције ИКАРОС у хуманим Б ћелијама, праћено секвенцирањем следеће генерације и стандардном контролом квалитета, поравнањем и корацима позивања врхова дало је ЦхИП пикове који су нестали када је коришћена ПФА+ДСГ фиксација . Где ћемо највероватније пронаћи такве врхове који нестају?
(A) На насумичне локације у геному
(B) Код понављања
(C) У интронима великих гена
(D) Код активних промотера и појачивача

ЦхИП -сек на ПФА-фиксном узорку са антителом на ИКАРОС транскрипцијски фактор у људским Б ћелијама, након чега следи секвенцирање следеће генерације и стандардна контрола квалитета, усклађивање и врх-позивање корака произвео ЦхИП врхове који су нестали када је коришћена ПФА + ДСГ фиксација. Где ћемо највероватније наћи такве врхове који нестају?
(A) На случајним локацијама у геному
(B) У понављању
(C) У интронима великих гена
(D) У активним промоторима и појачивачима


Метил изоамил кетон се третира са водоник пероксидом и бор трифлуоридом у диетил етеру, формирајући нови производ. Какви су узорци раздвајања за најдешилдиранији и други најдешилдиранији водонични нуклеус у \( ^1 \)H НМР спектру овог производа?
(A) синглет, квартет
(B) синглет, триплет
(C) дуплет, триплет
(D) триплет, синглет

метил изоамил кетон се третира са водоник пероксидом и бор трифлуоридом у диетил етру, формирајући нови производ. који су обрасци цепања најнемаштићенијег и другог најнемаштићенијег језгра водоника у 1Х НМР спектру овог производа?
(A) синглет, квартет
(B) синглет, триплет
(C) дублет, триплет
(D) триплет, синглет


Идентификујте коначни производ који настаје када циклобутил(циклопропил)метанол реагује са фосфорном киселином у води.
(A) спироокт-5-ен
(B) 1,2-диметилциклохекса-1,4-диен
(C) -1-ен
(D) 1,2,3,4,5,6-хексахидропентален

Идентификујте коначни производ који настаје када циклобутил(циклопропил)метанол реагује са фосфорном киселином у води.
(A) spirooct-5-ene
(B) 1,2-dimethylcyclohexa-1,4-diene
(C) -1-ene
(D) 1,2,3,4,5,6-hexahydropentalene


Истраживачи покушавају да открију транзите две планете сличне Земљи: Планета_1 и Планета_2. Имају ограничено време посматрања и желе да посматрају оно које има највећу вероватноћу да прође. Обе ове планете су већ откривене РВ методом, што нам омогућава да знамо њихове минималне масе и орбиталне периоде. Иако обе планете деле исте масе, орбитални период Планете_1 је три пута краћи од орбиталног периода Планете_2. Занимљиво је да обоје имају кружне орбите. Штавише, знамо масе и полупречнике звезда домаћина ове две планете. Звезда која угошћује Планет_1 има масу која је двоструко већа од звезде домаћина Планете_2. Пошто је домаћин Планете_2 мало еволуирао, обе звезде домаћина имају исте полупречнике. На основу достављених информација, истраживачи су одабрали да посматрају:
(A) Планета_1 је пожељна због своје ~2,7 пута веће вероватноће за транзит.
(B) Планета_2 је пожељна због своје ~2,25 пута веће вероватноће за транзит.
(C) Планета_2 је пожељна због своје ~1,5 пута веће вероватноће за транзит.
(D) Планета_1 је пожељна због своје ~1,65 пута веће вероватноће за транзит.

Истраживачи покушавају да открију транзите две планете сличне Земљи: Планета_1 и Планета_2. Имају ограничено време посматрања и желе да посматрају оно које има највећу вероватноћу да прође. Обе ове планете су већ откривене РВ методом, што нам омогућава да знамо њихове минималне масе и орбиталне периоде. Иако обе планете деле исте масе, орбитални период Планете_1 је три пута краћи од орбиталног периода Планете_2. Занимљиво је да обоје имају кружне орбите. Штавише, знамо масе и полупречнике звезда домаћина ове две планете. Звезда која угошћује Планет_1 има масу која је двоструко већа од звезде домаћина Планете_2. Пошто је домаћин Планете_2 мало еволуирао, обе звезде домаћина имају исте полупречнике. На основу достављених информација, истраживачи су одабрали да посматрају:
(A) Planet_1 is preferred due to its ~2.7 times higher probability to transit.
(B) Planet_2 is preferred due to its ~2.25 times higher probability to transit.
(C) Planet_2 is preferred due to its ~1.5 times higher probability to transit.
(D) Planet_1 is preferred due to its ~1.65 times higher probability to transit.


Већина звезда у нашој галаксији формира се и еволуира у вишезвезданим системима. У наставку је представљено пет потенцијалних система са више звездица. Колико ових система може коегзистирати?

Звезда типа В Виргинис, Г2В, М4В, РГБ звезда (1,5 Мсун)

ВД (Б5 када је у МС) и А0В

Г2В, К1В, М5В

ДА4, Л4

ВД (МС маса од 0,85 Мсун), К3В, Звезда са масом од 0,9 Мсун у МС.
(A) 1
(B) 2
(C) 4
(D) 3

Већина звезда у нашој галаксији формира се и еволуира у вишезвезданим системима. У наставку је представљено пет потенцијалних система са више звездица. Колико ових система може коегзистирати?

Звезда типа В Виргинис, Г2В, М4В, РГБ звезда (1.5Мсун)

ВД (Б5 када је у МС) и А0В

Г2В, К1В, М5В

ДА4, Л4

ВД (МС маса од 0,85 Мсун), К3В, Звезда са масом од 0,9 Мсун у МС.
(A) 1
(B) 2
(C) 4
(D) 3


Колико од следећих једињења ће показати оптичку активност?

(З)-1-хлоро-2-метилбут-1-ен
(3аР,7аС,Е)-8-(хлорометилен)хексахидро-4,7-метаноизобензофуран-1,3-дион
(2Р,3С)-2,3-диметилсукцинска киселина
(2Р,3Р)-2,3-диметилсукцинска киселина
(Р)-циклохекс-3-ен-1-ол
(1с,3с,5с)-циклохексан-1,3,5-триол
1-циклопентил-3-метилбутан-1-он
(A) 2
(B) 4
(C) 5
(D) 3


„Размотрите следећа једињења:
1:7,7-дифлуоробицикло[2.2.1]хептан
2: 7-метоксибицикло[2.2.1]хептан
3: 7-(пропан-2-илиден)бицикло[2.2.1]хептан
4: 7-флуоробицикло[2.2.1]хептан

које од ових једињења садржи електронски незаштићено језгро водоника?"
(A) 1
(B) 2
(C) 3
(D) 4

„Размотрите следећа једињења:
1:7,7-дифлуоробицикло[2.2.1]хептан
2: 7-метоксибицикло[2.2.1]хептан
3: 7-(пропан-2-илиден)бицикло[2.2.1]хептан
4: 7-флуоробицикло[2.2.1]хептан

које од ових једињења садржи језгро водоника са најмање електронски заштићено?"
(A) 1
(B) 2
(C) 3
(D) 4

„Размотрите следећа једињења:
1:7,7-дифлуоробицикло[2.2.1]хептан
2: 7-метоксибицикло[2.2.1]хептан
3: 7-(пропан-2-илиден)бицикло[2.2.1]хептан
4: 7-флуоробицикло[2.2.1]хептан

Која од ових једињења садржи најмање незаштићено електронским пољем језгро водоника?"
(A) 1
(B) 2
(C) 3
(D) 4


Рад који читате о механизмима клацкалице за генерисање маса неутрина подсећа вас да се ови механизми не могу сматрати фундаменталним; уместо тога, мора се отворити оператор да би се дошло до природне, фундаменталније теорије. Који је технички израз за повремени израз „отварање оператера“?
(A) Ултраљубичаста дивергенција
(B) Инфрацрвени завршетак
(C) Инфрацрвена дивергенција
(D) Ултраљубичасти завршетак

Рад који читате о механизмима клацкалице за генерисање маса неутрина подсећа вас да се ти механизми не могу сматрати фундаменталним; уместо тога, мора се отворити оператор да би се дошло до природне, фундаменталније теорије. Који је технички израз за повремени израз „отварање оператера“?
(A) Ултраљубичаста дивергенција
(B) Инфрацрвени завршетак
(C) Инфрацрвена дивергенција
(D) Ултраљубичасти завршетак

Рад који читате о механизмима клацкалице за генерисање неутрино маса вас подсећа да се ови механизми не могу сматрати фундаменталним; уместо тога, мора се отворити оператер да би се дошло до природне, фундаменталније теорије. Који је технички израз за повремени израз "отварање оператера"?
(A) Ултраљубичаста дивергенција
(B) Инфрацрвени завршетак
(C) Инфрацрвена дивергенција
(D) Ултраљубичасто завршетак


в-ФЛИПС су вирусни протеини који су први пут идентификовани као модулатори апоптозе, они садрже два ефекторска домена смрти, који се такође налазе у неким иницијаторским каспазама као што је про-капаза-8. Ови в-ФЛИП протеини се могу регрутовати у сигнални комплекс који индукује смрт (ДИСЦ) кроз везивање ДЕД-а за сличне домене у адаптерским протеинима, али су иначе каталитички неактивни. Шта мислите какав је ефекат експресије в-ФЛИП у ћелији домаћину?
(A) Промовише апоптозу углавном преко спољашњег пута
(B) Активира само митохондријски пут апоптозе
(C) Инхибира унутрашњи пут апоптозе
(D) Инхибира апоптозу рецептора смрти на површини ћелије

в-ФЛИПС су вирусни протеини који су први пут идентификовани као модулатори апоптозе, они садрже два ефекторска домена смрти, који се такође налазе у неким иницијаторским каспазама као што је про-капаза-8. Ови в-ФЛИП протеини се могу регрутовати у сигнални комплекс који индукује смрт (ДИСЦ) кроз везивање ДЕД-а за сличне домене у адаптерским протеинима, али су иначе каталитички неактивни. Шта мислите какав је ефекат експресије в-ФЛИП у ћелији домаћину?
(A) Промовише апоптозу углавном преко спољашњег пута
(B) Активира само митохондријски пут апоптозе
(C) Инхибира унутрашњи пут апоптозе
(D) Инхибира апоптозу рецептора за смрт ћелије на површини


Размотрите проширење Стандардног модела датог следећим Лагранжијаном

\mathcal{L}\subset i\bar{N}_{R}\gamma^{\mu}\partial_{\mu}N_{R}+\frac{1}{2}\left(\partial^{\mu}\phi\right)^{2}+\left|D^{\mu}S\right|^{2}-\frac{y_{i}}{2}\phi\bar{N}_{iR}^{c}N_{iR}^{c}-g_{i\alpha}\bar{N}_{iR}L_{\alpha}S-V\left(\phi,S,H\right)

са синглет фермионима,$N{iR}\sim\left(1,1,0\right)$, скаларним дупллетом $S\sim\left(1,2,1\right)$ и синглет скаларом $\phi\sim\left(1,1,0\right)$. Дајемо $\left\langle \phi\right\rangle ^{2}=\left(x^{2}+\upsilon^{2}\right)$, где је $\left\langle \phi\right\rangle =x$ и $\left\langle h\right\rangle =v$.

Која је апроксимација масе псеудо-Голдостон бозона $H_{2}$ путем радијационих корекција?
(A) M_{h_{2}}^{2}=\frac{\left(x^{2}+v^{2}\right)}{8\pi^{2}}\left\{ \alpha_{1}M_{h_{1}}^{4}+\alpha_{2}M_{W}^{4}+\alpha_{3}M_{Z}^{4}-\alpha_{4}M_{t}^{4}+\alpha_{5}M_{H^{\pm}}^{4}+\alpha_{6}M_{H^{0}}^{4}+\alpha_{7}M_{A^{0}}^{4}-\alpha_{8}\sum M_{N_{i}}^{4}\right\}
(B) M_{h_{2}}^{2}=\frac{1}{8\pi^{2}\left(x^{2}+v^{2}\right)}\left\{ \alpha_{1}M_{h_{1}}^{4}+\alpha_{2}M_{W}^{4}+\alpha_{3}M_{Z}^{4}-\alpha_{4}M_{t}^{4}+\alpha_{5}M_{H^{\pm}}^{4}+\alpha_{6}M_{H^{0}}^{4}-\alpha_{7}\sum M_{N_{i}}^{4}\right\}
(C) M_{h_{2}}^{2}=\frac{1}{8\pi^{2}\left(x^{2}+v^{2}\right)}\left\{ \alpha_{1}M_{h_{1}}^{4}+\alpha_{2}M_{W}^{4}+\alpha_{3}M_{Z}^{4}+\alpha_{4}M_{H^{\pm}}^{4}+\alpha_{5}M_{H^{0}}^{4}+\alpha_{6}M_{A^{0}}^{4}-\alpha_{7}\sum M_{N_{i}}^{4}\right\}
(D) M_{h_{2}}^{2}=\frac{1}{8\pi^{2}\left(x^{2}+v^{2}\right)}\left\{ \alpha_{1}M_{h_{1}}^{4}+\alpha_{2}M_{W}^{4}+\alpha_{3}M_{Z}^{4}-\alpha_{4}M_{t}^{4}+\alpha_{5}M_{H^{\pm}}^{4}+\alpha_{6}M_{H^{0}}^{4}+\alpha_{7}M_{A^{0}}^{4}-\alpha_{8}\sum M_{N_{i}}^{4}\right\}

Размотрите проширење Стандардног модела датог следећим Лагранжијаном
\матхцал{Л}\подскуп и\бар{Н}_{Р}\гамма^{\му}\партиал_{\му}Н_{Р}+\фрац{1}{2}\лефт(\партиал^{\му}\пхи\ригхт )^{2}+\лево|Д^{\му}С\десно т|^{2}-\фрац{и_{и}}{2}\пхи\бар{Н}_{иР}^{ц}Н_{иР}^{ц}-г_{и\алпха}\бар {Н}_{иР}Л_{\алпха}С-В\лево(\пхи,С,Х\десно)
са синглет фермионима,$Н{иР}\сим\лефт(1,1,0\ригхт)$, скаларним дупллетом $С\сим\лефт(1,2,1\ригхт)$ и синглет скаларом $\пхи \сим\лефт(1,1,0\ригхт)$. Дајемо $\лефт\лангле \пхи\ригхт\рангле ^{2}=\лефт(к^{2}+\упсилон^{2}\ригхт)$, где је $\лефт\лангле \пхи\ригхт\раннгле =к$ и $\лефт\лангле х\ригхт\раннгле =в$.
Која је апроксимација масе псеудо-Голдостон бозона $Х_{2}$ путем радијационих корекција?
(A) М_{х_{2}}^{2}=\фрац{\лефт(к^{2}+в^{2}\десно)}{8\пи^{2}}\лево\ { \алпха_{1}М_{х_{1}}^{4}+\алпха_{2}М_{В}^{4}+\алпха_{3}М_{З}^{4}-\алпха_{4} М_{т}^{4}+\а лпха_{5}М_{Х^{\пм}}^{4}+\алпха_{6}М_{Х^{0}}^{4}+\алпха_{7}М_{А^{0}}^ {4}-\алпха_{8}\сума М_{Н_{и}}^{4}\десно\}
(B) М_{х_{2}}^{2}=\фрац{1}{8\пи^{2}\лефт(к^{2}+в^{2}\десно)}\лево \{ \алпха_{1}М_{х_{1}}^{4}+\алпха_{2}М_{В}^{4}+\алпха_{3}М_{З}^{4}-\алпха_{4} М_{т}^{4}+\алпха_{5}М_{Х^{\пм}}^{4}+\алпха_{6}М_{Х^{0}}^{4}-\алпха_{7 }\сум М_{Н_{и}}^{4}\десно\}
(C) М_{х_{2}}^{2}=\фрац{1}{8\пи^{2}\лефт(к^{2}+в^{2}\десно)}\лево \{ \алпха_{1}М_{х_{1}}^{4}+\алпха_{2}М_{В}^{4}+\алпха_{3}М_{З}^{4}+\алпха_{4} М_ {Х^{\пм}}^{4}+\алпха_{5}М_{Х^{0}}^{4}+\алпха_{6}М_{А^{0}}^{4}-\ алфа_{7}\сум М_{Н_{и}}^{4}\десно\}
(D) М_{х_{2}}^{2}=\фрац{1}{8\пи^{2}\лефт(к^{2}+в^{2}\десно)}\лево \{ \алпха_{1}М_{х_{1}}^{4}+\алпха_{2}М_{В}^{4}+\алпха_{3}М_{З}^{4}-\алпха_{4} М_{т}^{4}+\а лпха_{5}М_{Х^{\пм}}^{4}+\алпха_{6}М_{Х^{0}}^{4}+\алпха_{7}М_{А^{0}}^ {4}-\алпха_{8}\сума М_{Н_{и}}^{4}\десно\}

Размотрите проширење Стандардног модела датог следећим Лагранжијаном

\mathcal{L}\подскуп и\бар{Н}_{Р}\гамма^{\му}\партиал_{\му}Н_{Р}+\фрац{1}{2}\left(\партиал^{\му}\пхи\ригхт )^{2}+\лево|Д^{\му}С\right|^{2}-\фрац{и_{и}}{2}\пхи\бар{Н}_{иР}^{ц}Н_{иР}^{ц}-г_{и\алпха}\бар {Н}_{иР}Л_{\алпха}С-В\лево(\пхи,С,Х\десно)
са синглет фермионима,$Н{иР}\сим\left(1,1,0\ригхт)$, скаларним дупллетом $С\сим\left(1,2,1\ригхт)$ и синглет скаларом $\пхи \сим\left(1,1,0\ригхт)$. Дајемо $\left\лангле \пхи\ригхт\рангле ^{2}=\left(x^{2}+\упсилон^{2}\ригхт)$, где је $\left\лангле \пхи\ригхт\раннгле =к$ и $\left\лангле х\ригхт\раннгле = v$.

Која је апроксимација масе псеудо-Голдостон бозона $Х_{2}$ путем радијационих корекција?
(A) М_{х_{2}}^{2}=\фрац{\left(x^{2}+v^{2}\десно)}{8\пи^{2}}\лево{ \алпха_{1}М_{х_{1}}^{4}+\алпха_{2}М_{В}^{4}+\алпха_{3}М_{З}^{4}-\алпха_{4}М_ {т}^{4}+\алпха_{5}М_{Х^{\ pm }}^{4}+\алпха_{6}М_{Х^{0}}^{4}+\алпха_{7} М_{А^{0}}^{4}-\алпха_{8}\sum М_{Н_{и}}^{4}\десно}
(B) М_{х_{2}}^{2}=\фрац{1}{8\пи^{2}\лево(x^{2}+в^{2}\десно)}\лево{ \алпха_{1}М_{х_{1}}^{4}+\алпха_{2}М_{В}^{4}+\алпха_{3}М_{З}^{4}-\алпха_{4} М_{т}^{4}+\алпха_{5}М_{Х^{\ pm }}^{4}+\алпха_{6}М_{Х^{0}}^{4}-\алпха_{7 }\sum М_{Н_{и}}^{4}\десно}
(C) М_{х_{2}}^{2}=\фрац{1}{8\пи^{2}\лево(к^{2}+в^{2}\десно)}\лево{ \алпха_{1}М_{х_{1}}^{4}+\алпха_{2}М_{В}^{4}+\алпха_{3}М_{З}^{4}+\алпха_{4}М_{Х^{\pm}}^{4}+\алпха_{5}М_{Х^{0}}^{4}+\алпха_{6}М_{А^{0}}^{4}- \алпха_{7}\sum М_{Н_{и}}^{4}\ригхт}
(D) М_{х_{2}}^{2}=\фрац{1}{8\пи^{2}\лево(к^{2}+v^{2}\десно)}\лево{ \алпха_{1}М_{х_{1}}^{4}+\алпха_{2}М_{В}^{4}+\алпха_{3}М_{З}^{4}-\алпха_{4} М_{т}^{4}+\алпха_{5}М_{Х^{\ pm}}^{4}+\алпха_{6}М_{Х^{0}}^{4}+\алпха_{7 }М_{А^{0}}^{4}-\алпха_{8}\sum М_{Н_{и}}^{4}\десно}


Колика је концентрација јона калцијума у раствору који садржи 0,02 М стехиометријски комплекс Ца-ЕДТА (претпостављамо да је пХ идеалан, Т = 25 °Ц). КЦа-ЕДТА = 5к10^10.
(A) 2,0к10^-2 М
(B) 1,0к10^-2 М
(C) 5,0к10^-3 М
(D) 6,3к10^-7 М

Колика је концентрација јона калцијума у раствору који садржи 0,02 М стехиометријски комплекс Ца-ЕДТА (претпостављамо да је пХ идеалан, Т = 25 °Ц). КЦа-ЕДТА = 5к10^10.
(A) 2.0x10^-2 M
(B) 1.0x10^-2 M
(C) 5.0x10^-3 M
(D) 6.3x10^-7 M


Две звезде (Звезда_1 и Звезда_2) свака имају масе 1,5 и 1,2 пута веће од нашег Сунца. Претпостављајући ЛТЕ и користећи ЕВ метод, астрономи су одредили елементарну заступљеност ове две звезде: [Си/Фе]_1 = 0,3 дек, [Мг/Си]_2 = 0,3 дек, [Фе/Х]_1 = 0 дек, и [Мг/Х]_2 = 0 дек. Размотрите следећу композицију фотосфере за Сунце: 12 + лог10(нФе/нХ) = 7,5 и 12 + лог10(нМг/нХ) = 7. Израчунајте однос атома силицијума у фотосферама Звезда_1 и Звезда_2.
(A) ~3.9
(B) ~1.2
(C) ~0,8
(D) ~12.6

Две звезде (Звезда_1 и Звезда_2) свака имају масе 1,5 и 1,2 пута веће од нашег Сунца. Претпостављајући ЛТЕ и користећи ЕВ метод, астрономи су одредили елементарну заступљеност ове две звезде: [Си/Фе]_1 = 0,3 дек, [Мг/Си]_2 = 0,3 дек, [Фе/Х]_1 = 0 дек, и [Мг/Х]_2 = 0 дек. Размотрите следећу композицију фотосфере за Сунце: 12 + лог10(нФе/нХ) = 7,5 и 12 + лог10(нМг/нХ) = 7. Израчунајте однос атома силицијума у фотосферама Звезда_1 и Звезда_2.
(A) ~3.9
(B) ~1.2
(C) ~0.8
(D) ~12.6


Која је од следећих изјава о појачивачима у ембрионалним матичним ћелијама најтачнија?
(A) Екструзија петље је неопходна за регулацију гена посредовану појачивачем
(B) Активни појачивачи су повезани са јединственим потписом хроматина укључујући триметилацију хистона 3, лизина 27 и монометилацију хистона 3, лизина 4.
(C) Појачивачи функционишу углавном на промоторима гена који се налазе у различитим ТАД-овима
(D) Полицомб комплекси су укључени у посредовање дугорочних контаката између појачивача и промотера

Која је од следећих изјава о појачивачима у ембрионалним матичним ћелијама најтачнија?
(A) Екструзија петље је неопходна за регулацију гена посредовану појачивачем
(B) Активни појачивачи су повезани са јединственим потписом хроматина укључујући триметилацију хистона 3, лизина 27 и монометилацију хистона 3, лизина 4.
(C) Појачивачи функционишу углавном на промоторима гена који се налазе у различитим ТАД-овима
(D) Полицомб комплекси су укључени у посредовање дуготрајних контаката између појачивача и промотера


Опсерваторија Паранал се налази у Чилеу на приближно 24 степена јужне географске ширине и приближно 70 степени западне географске дужине, што је чини једном од водећих светских опсерваторија. ЕСПРЕССО спектрограф се широко сматра најстабилнијим и најпрецизнијим инструментом за мерење радијалне брзине, што је кључно за лов на планете и тестирање космолошких константи. Да бисте обезбедили оптималне услове посматрања у смислу ваздушне масе, коју од следећих звезда бисте препоручили за посматрање?

Звезда1: РА = 15 степени, Дец = -26 степени, Вмаг = 9 маг
Звезда2: РА = 2 степена, Дец = +14 степени, Вмаг = 7,5 маг
Звезда 3: РА = 70 степени, Дец = -34 степени, Вмаг = 7,0 маг
Звезда4: РА = 5 х, Дец = 70 степени, Вмаг = 9,0 маг
(A) Звезда2
(B) Звезда3
(C) Звезда4
(D) Звезда1

The Paranal Observatory is situated in Chile at approximately 24 degrees south latitude and approximately 70 degrees west longitude, making it one of the world's premier observatories. The ESPRESSO spectrograph is widely regarded as the most stable and precise instrument for measuring radial velocity, which is crucial for planet hunting and testing cosmological constants. To ensure optimal observing conditions in terms of airmass, which of the following stars would you recommend for observation?

Star1: RA = 15 deg, Dec = -26 deg, Vmag = 9 mag
Star2: RA = 2 deg, Dec = +14 deg, Vmag = 7.5 mag
Star3: RA = 70 deg, Dec = -34 deg, Vmag = 7.0 mag
Star4: RA = 5 h, Dec = 70 deg, Vmag = 9.0 mag
(A) Звезда2
(B) Звезда3
(C) Звезда4
(D) Звезда1


Припремили сте тросупституисано 6-члано једињење ароматичног прстена. Добијени су следећи 1Х НМР подаци:
1Х НМР: хемијска референца (ппм): 7,1 (1Х, с), 7,0 (1Х, д), 6,7 (1Х, д), 3,7 (3Х, с), 2,3 (3Х, с)
Идентификујте непознато једињење.
(A) 5-хлоро-1,3-ксилен
(B) 2-хлоро-1,4-ксилен
(C) 3-хлоро-4-метоксифенол
(D) 3-хлоро-4-метокситолуен

Припремили сте тросупституисано 6-члано једињење ароматичног прстена. Добијени су следећи 1Х НМР подаци:
1Х НМР: хемијска референца (ппм): 7,1 (1Х, с), 7,0 (1Х, д), 6,7 (1Х, д), 3,7 (3Х, с), 2,3 (3Х, с)
Идентификујте непознато једињење.
(A) 5-Chloro-1,3-xylene
(B) 2-Chloro-1,4-xylene
(C) 3-Chloro-4-methoxyphenol
(D) 3-Chloro-4-methoxytoluene


Мајклова реакција је хемијски процес у органској хемији где се нуклеофил додаје молекулу који садржи специфичну двоструку везу угљеник-угљеник (Ц=Ц) поред карбонилне групе (Ц=О). Ова реакција формира нову везу угљеник-угљеник, што резултира додавањем нуклеофила молекулу. Широко се користи за изградњу сложених органских једињења са специфичним функционалним групама и стереохемијом, проналажење примене у фармацеутским производима, синтези природних производа и хемијској синтези.
Крајњи производи следећих реакција су:
метил 2-оксоциклохексан-1-карбоксилат + (НаОЕт, ТХФ, 2,4-диметил-1-(винилсулфинил)бензен) ---> А
етил 2-етилбутаноат + (НаХ, ТХФ, метил 2-циклопентилиден-2-фенилацетат) ---> Б
(A) А = метил 1-(2-((2,4-диметилфенил)сулфинил)етил)-2-оксоциклохексан-1-карбоксилат, Б = 4-етил 1-метил 2-циклопентил-3,3-диетил- 2-фенилсукцинат
(B) А = метил 3-(2-((2,4-диметилфенил)сулфинил)етил)-2-оксоциклохексан-1-карбоксилат, Б = 4-етил 1-метил 2-циклопентил-3,3-диетил- 2-фенилсукцинат
(C) А = метил 3-(2-((2,4-диметилфенил)сулфинил)етил)-2-оксоциклохексан-1-карбоксилат, Б = етил 2-етил-2-(1-(2-метокси-2-оксо-1-фенилетил)циклопентил)бутаноат
(D) А = метил 1-(2-((2,4-диметилфенил)сулфинил)етил)-2-оксоциклохексан-1-карбоксилат, Б = етил 2-етил-2-(1-(2-метокси-2-оксо-1-фенилетил)циклопентил)бутаноат

Мајклова реакција је хемијски процес у органској хемији где се нуклеофил додаје молекулу који садржи специфичну двоструку везу угљеник-угљеник (Ц=Ц) поред карбонилне групе (Ц=О). Ова реакција формира нову везу угљеник-угљеник, што резултира додавањем нуклеофила молекулу. Широко се користи за изградњу сложених органских једињења са специфичним функционалним групама и стереохемијом, проналажење примене у фармацији, синтези природних производа и хемијској синтези.
Крајњи производи следећих реакција су:
метил 2-оксоциклохексан-1-карбоксилат + (НаОЕт, ТХФ, 2,4-диметил-1-(винилсулфинил)бензен) ---> А
етил 2-етилбутаноат + (НаХ, ТХФ, метил 2-циклопентилиден-2-фенилацетат) ---> Б
(A) А = метил 1-(2-((2,4-диметилфенил)сулфинил)етил)-2-оксоциклохексан-1-карбоксилат, Б = 4-етил 1-метил 2-циклопентил-3,3- диетил-2-фенилсукцинат
(B) А = метил 3-(2-((2,4-диметилфенил)сулфинил)етил)-2-оксоциклохексан-1-карбоксилат, Б = 4-етил 1-метил 2-циклопентил-3,3- диетил-2-фенилсукцинат
(C) А = метил 3-(2-((2,4-диметилфенил)сулфинил)етил)-2-оксоциклохексан-1-карбоксилат, Б = етил 2-етил-2-(1-(2-метокси) -2-оксо-1-фенилетил)циклопентил)бутаноат
(D) А = метил 1-(2-((2,4-диметилфенил)сулфинил)етил)-2-оксоциклохексан-1-карбоксилат, Б = етил 2-етил-2-(1-(2-метокси) -2-оксо-1-фенилетил)циклопентил)бутаноат

Мајклова реакција је хемијски процес у органској хемији где се нуклеофил додаје молекулу који садржи специфичну двоструку везу угљеник-угљеник (Ц=Ц) поред карбонилне групе (Ц=О). Ова реакција формира нову везу угљеник-угљеник, што резултира додавањем нуклеофила молекулу. Широко се користи за изградњу сложених органских једињења са специфичним функционалним групама и стереохемијом, проналажење примене у фармацији, синтези природних производа и хемијској синтези.
Крајњи производи следећих реакција су:
метил 2-оксоциклохексан-1-карбоксилат + (НаОЕт, ТХФ, 2,4-диметил-1-(винилсулфинил)бензен) ---> А
етил 2-етилбутаноат + (НаХ, ТХФ, метил 2-циклопентилиден-2-фенилацетат) ---> Б
(A) А = метил 1-(2-((2,4-диметилфенил)сулфинил)етил)-2-оксоциклохексан-1-карбоксилат, Б = 4-етил 1-метил 2-циклопентил-3,3- диетил-2-фенилсукцинат
(B) А = метил 3-(2-((2,4-диметилфенил)сулфинил)етил)-2-оксоциклохексан-1-карбоксилат, Б = 4-етил 1-метил 2-циклопентил-3,3- диетил-2-фенилсукцинат
(C) А = метил 3-(2-((2,4-диметилфенил)сулфинил)етил)-2-оксоциклохексан-1-карбоксилат, Б = етил 2-етил-2-(1-(2-метокси) -2-оксо-1-фенилетил)циклопентил)бутаноа
(D) А = метил 1-(2-((2,4-диметилфенил)сулфинил)етил)-2-оксоциклохексан-1-карбоксилат, Б = етил 2-етил-2-(1-(2-метокси) -2-оксо-1-фенилетил)циклопентил)бутаноат


Уобичајена апроксимација у нуклеарним прорачунима са више тела неке интеракције (на пример електрослаба интеракција) је претпоставка да се нуклеони у језгру понашају на исти начин као слободни нуклеони. Које од следеће четири претпоставке заједно имплицирају ову „„импулсну““ апроксимацију?

1. Интеракциона струја је у интеракцији само са појединачним нуклеонима.
2. Језгро је провидно осим изабраног нуклеона.
3. Унутрашњи кваркови изабраног нуклеона су нерелативистички.
4. Интеракција се одвија као да изабрани нуклеон не доживљава никакве силе везивања.
(A) 1,2,3
(B) 1,3,4
(C) 2,3,4
(D) 1,2,4

Уобичајена апроксимација направљена у нуклеарним прорачунима многих тела неке интеракције (на пример електрослаба интеракција) је претпоставити да се нуклеони у језгру понашају на исти начин као и слободни нуклеони. Која од следеће четири претпоставке заједно имплицирају ову""импулсну"" апроксимацију?

1 . Струја интеракције ступа у интеракцију само са појединачним нуклеонима.
2 . Језгро је провидно осим изабраног нуклеона.
3 . Кваркови унутрашњи изабраног нуклеона су нерелативистички.
4 . Интеракција се одвија као да изабрани нуклеон не доживљава обавезујуће силе.
(A) 1,2,3
(B) 1,3,4
(C) 2,3,4
(D) 1,2,4


Размотримо једнолико наелектрисани метални прстен радијуса R и укупног наелектрисања q. Прстен је шупљи тороид дебљине 2a\ll R. Раван 𝑥 𝑦 се поклапа са равнином прстена, док је 𝑧-оса окомита на њу. Електростатички потенцијал \Phi(z) дуж осе прстена на 𝑧 удаљености од његовог центра је \Phi(z)=\frac{q}{4\pi\varepsilon_{0}}\frac{1}{\sqrt{R^{2}+z^{2}}} . Израчунајте електростатички потенцијал Φ(𝑧) на најмању снагу различиту од нуле од 𝑧, под претпоставком да је z\ll R. Тејлорова формула експанзије,

(1+x)^{\varepsilon}\approx1+\varepsilon x+\frac{1}{2}\varepsilon(\varepsilon-1)x^{2},when|x|\ll1.
(A) \frac{q}{4\pi\varepsilon_{0}R}\left(1-\frac{z^{4}}{2R^{2}}\right)
(B) \frac{q}{4\pi\varepsilon_{0}R}\left(1-\frac{z^{2}}{4R^{2}}\right)
(C) \frac{q}{4\pi\varepsilon_{0}}\left(1-\frac{z^{2}}{2R^{3}}\right)
(D) \frac{q}{4\pi\varepsilon_{0}R}\left(1-\frac{z^{2}}{2R^{2}}\right)

Размотримо једнолико наелектрисани метални прстен радијуса Р и укупног наелектрисања к. Прстен је шупљи тороид дебљине 2а\лл Р. Раван 𝑥 𝑦 се поклапа са равнином прстена, док је 𝑧-оса окомита на њу. Електростатички потенцијал \Пхи(з) дуж осе прстена на 𝑧 удаљености од његовог центра је \Пхи(з)=\фрац{к}{4\пи\варепсилон_{0}}\фрац{1}{\ скрт{Р^{2}+з^{2}}} . Израчунајте електростатички потенцијал Φ(𝑧) на најмању снагу различиту од нуле од 𝑧, под претпоставком да је з\лл Р. Тејлорова формула експанзије,
(1+к)^{\варепсилон}\аппрок1+\варепсилон к+\фрац{1}{2}\варепсилон(\варепсилон-1)к^{2},када је|к|\лл1.
(A) \фрац{к}{4\пи\варепсилон_{0}Р}\лево(1-\фрац{з^{4}}{2Р^{2}}\десно)
(B) \фрац{к}{4\пи\варепсилон_{0}Р}\лево(1-\фрац{з^{2}}{4Р^{2}}\десно)
(C) \фрац{к}{4\пи\варепсилон_{0}}\лево(1-\фрац{з^{2}}{2Р^{3}}\десно)
(D) \фрац{к}{4\пи\варепсилон_{0}Р}\лево(1-\фрац{з^{2}}{2Р^{2}}\десно)


Једињења која имају исту молекуларну формулу, али су различита по свом структурном распореду позната су као изомери. Изомери имају две врсте, уставне изомери и стереоизомере. Уставни изомери имају исту молекуларну формулу, али се разликују по својој структури. У стереоизомерима, молекули су повезани на исти начин, али су различити распореди у простору.
Међу датим једињењима (бензохинон & циклохексан-1,3,5-трион) једињење које не показује таутомерију (А) и међу метил 2-хидроксипропаноатом и диметил фумаратом које ће показати оптичку изомерију (Б).
(A) А = циклохексан-1,3,5-трион, Б = метил 2-хидроксипропаноат
(B) А = бензохинон, Б = диметил фумарат
(C) А = циклохексан-1,3,5-трион, Б = диметил фумарат
(D) А = бензохинон, Б = метил 2-хидроксипропаноат

Једињења која имају исту молекулску формулу, али су различита по свом структурном распореду позната су као изомери. Изомери имају две врсте, уставне изомери и стереоизомере. Уставни изомери имају исту молекуларну формулу, али се разликују по својој структури. У стереоизомерима, молекули су повезани на исти начин, али су различити распореди у простору.
Међу датим једињењима (бензохинон & циклохексан-1,3,5-трион) једињење које не показује таутомерију (А) и међу метил 2-хидроксипропаноатом и диметил фумаратом које ће показати оптичку изомерију (Б).
(A) А = циклохексан-1,3,5-трион, Б = метил 2-хидроксипропаноат
(B) А = бензохинон, Б = диметил фумарат
(C) А = циклохексан-1,3,5-трион, Б = диметил фумарат
(D) А = бензохинон, Б = метил 2-хидроксипропаноат

Једињења која имају исту молекуларну формулу, али су различита по свом структурном распореду позната су као изомери. Изомери имају две врсте, уставне изомери и стереоизомере. Уставни изомери имају исту молекуларну формулу, али се разликују по својој структури. У стереоизомерима, молекули су повезани на исти начин, али су различити распореди у простору.
Међу датим једињењима (бензохинон & циклохексан-1,3,5-трион) једињење које не показује таутомерију (А) и међу метил 2-хидроксипропаноатом и диметил фумаратом које ће показати оптичку изомерију (Б).
(A) A = cyclohexane-1,3,5-trione, B = methyl 2-hydroxypropanoate
(B) A = benzoquinone, B = dimethyl fumarate
(C) A = cyclohexane-1,3,5-trione, B = dimethyl fumarate
(D) A = benzoquinone, B = methyl 2-hydroxypropanoate


Израчунајте количину не-гаусовске (нГ) у стању Шредингерове мачке користећи меру релативне ентропије. Држава се дефинише као,
|пси> =( цос(пхи)|алфа> + син(пхи)|-алпха> )/ Н;
Овде је алфа амплитуда, пхи је фаза, а Н је константа нормализације.
Н = скрт(1+ син(2*пхи)*експ(-2*алпха^2)).
Релативна мера ентропије је дата као,
дел_б = [траг(рхо* лн(рхо))-траг(тау* лн(тау))]
где је тау матрица густине референтног Гаусовог стања, а рхо је матрица густине горњег не-Гаусовог стања.
Израчунајте нГ за пхи =-пи /4 и алфа= 0,5.
(A) 0
(B) 2.48
(C) 0,25
(D) 1.38

Израчунајте количину не-гаусовске (нГ) у стању Шредингерове мачке користећи меру релативне ентропије. Држава се дефинише као,
|пси> =( цос(пхи)|алфа> + син(пхи)|-алпха> )/ Н;
Овде је алфа амплитуда, пхи је фаза, а Н је константа нормализације.
Н = скрт(1+ син(2*пхи)*екп(-2*алпха^2)).
Релативна мера ентропије је дата као,
дел_б = [траце(рхо* лн(рхо))-траце(тау* лн(тау))]
где је тау матрица густине референтног Гаусовог стања, а рхо је матрица густине горњег не-Гаусовог стања.
Израчунајте нГ за пхи =-пи /4 и алпха= 0,5.
(A) 0
(B) 2.48
(C) 0,25
(D) 1.38

Израчунајте количину не-гаусовске (нГ) у стању Шредингерове мачке користећи меру релативне ентропије. Држава се дефинише као,
|пси> =( цос(пхи)|алфа> + син(пхи)|-алпха> )/ Н;
Овде је алфа амплитуда, пхи је фаза, а Н је константа нормализације.
Н = скрт(1+ син(2*пхи)*екп(-2*алпха^2)).
Релативна мера ентропије је дата као,
дел_б = [траце(рхо* лн(рхо))-траце(тау* лн(тау))]
где је тау матрица густине референтног Гаусовог стања, а рхо је матрица густине горњег не-Гаусовог стања.
Израчунајте нГ за пхи =-пи /4 и алфа= 0,5.
(A) 0
(B) 2.48
(C) 0.25
(D) 1.38


Серија експеримената је спроведена да би се открила функција нове киназе Кс у преживљавању ћелија. Прекомерна експресија ВТ киназе Кс пуне дужине нема ефекта на виталност ћелије, док прекомерна експресија варијанте мртве киназе (КД) минимално нарушава виталност. Поред тога, ЦРИСПР експеримент је спроведен коришћењем две сгРНК дизајниране за н-терминус киназе Кс и две сгРНК дизајниране за ц-терминус. Две ц-терминалне сгРНК су смртоносне, док две н-терминалне имају само минималан негативан утицај на виталност ћелије. Када се изврши вестерн блот, примећено је да су све сгРНК подједнако ефикасне против канонског облика киназе Кс. Неочекивано, примећено је да је трака мање молекулске тежине такође јако осиромашена од стране ц-терминала, али не и од н-терминалне сгРНК . Прекомерна експресија киназе Кс отпорне на ВТ или КД ЦРИСПР у потпуности спасава смањење виталности ћелије изазвано н-терминалним и ц-терминалним сгРНК. Два различита једињења алата дизајнирана да инхибирају функцију киназе Кс су веома смртоносна. Испитивање ин витро киназе за оба једињења показује да оба једињења снажно инхибирају киназу Кс као и неколико других киназа. Које је најбоље објашњење ових резултата?
(A) The kinase activity of kinase X is required for cell survival. This is demonstrated by the effect of the kinase X inhibitors as well as the rescue of the c-terminal sgRNAs.
(B) The kinase activity of kinase X is not required for cell survival. The kinase activity of a n-terminally truncated variant of kinase X is essential for cell survival.
(C) Kinase X is required for cell survival. This is demonstrated by the rescue of the c-terminal sgRNAs.
(D) The kinase activity of kinase X is not required for cell survival. A n-terminally truncated variant of kinase X has alternative functions that are essential for cell survival.

Спроводи се низ експеримената како би се открила функција нове киназе Кс у преживљавању ћелија. Прекомерна експресија пуне дужине ВТ киназе Кс нема утицаја на одрживост ћелија, док прекомерна експресија киназе мртве (КД) варијанте минимално нарушава одрживост. Поред тога, ЦРИСПР експеримент се спроводи коришћењем две сгРНК дизајниране за н-крај киназе Кс и две сгРНК дизајниране за ц-крај. Два ц-терминала сгРНК су смртоносна, док два н-терминална имају само минималан негативан утицај на одрживост ћелија. Када се покрене западна мрља, примећује се да су све сгРНК подједнако ефикасне против канонског облика киназе Кс. Неочекивано, примећено је да је мањи опсег молекулске тежине такође снажно осиромашен од стране ц-терминала, али не и н-терминалне сгРНА. Прекомерна експресија ВТ или КД ЦРИСПР-резистентне киназе Кс у потпуности спашава смањење одрживости ћелија узроковано н-терминалним и ц-терминалним сгРНА. Два различита једињења алата дизајнирана да инхибирају функцију киназе Кс су снажно смртоносна. Ин витро киназни панел за оба једињења показује да оба једињења снажно инхибирају киназу Кс, као и неколико других киназа. Које је најбоље објашњење ових резултата?
(A) Активност киназе Кс је потребна за опстанак ћелија. То показује ефекат инхибитора киназе Кс, као и спашавање ц-терминалних сгРНА.
(B) Активност киназе Кс није потребна за опстанак ћелија. Активност киназе н-терминално скраћене варијанте киназе Кс је од суштинског значаја за опстанак ћелија.
(C) Киназа Кс је потребна за опстанак ћелија. То је демонстрирано спашавањем ц-терминала сгРНА.
(D) Активност киназе Кс није потребна за опстанак ћелија. Н -терминално скраћена варијанта киназе Кс има алтернативне функције које су неопходне за опстанак ћелија.

Серија експеримената је спроведена да би се открила функција нове киназе Кс у преживљавању ћелија. Прекомерна експресија ВТ киназе Кс пуне дужине нема ефекта на виталност ћелије, док прекомерна експресија варијанте мртве киназе (КД) минимално нарушава виталност. Поред тога, ЦРИСПР експеримент је спроведен коришћењем две сгРНК дизајниране за н-терминус киназе Кс и две сгРНК дизајниране за ц-терминус. Две ц-терминалне сгРНК су смртоносне, док две н-терминалне имају само минималан негативан утицај на виталност ћелије. Када се изврши вестерн блот, примећено је да су све сгРНК подједнако ефикасне против канонског облика киназе Кс. Неочекивано, примећено је да је трака мање молекулске тежине такође јако осиромашена од стране ц-терминала, али не и од н-терминалне сгРНК . Прекомерна експресија киназе Кс отпорне на ВТ или КД ЦРИСПР у потпуности спасава смањење виталности ћелије изазвано н-терминалним и ц-терминалним сгРНК. Два различита једињења алата дизајнирана да инхибирају функцију киназе Кс су веома смртоносна. Испитивање ин витро киназе за оба једињења показује да оба једињења снажно инхибирају киназу Кс као и неколико других киназа. Које је најбоље објашњење ових резултата?
(A) Киназна активност киназе Кс је потребна за преживљавање ћелије. Ово је демонстрирано дејством инхибитора киназе Кс, као и спасавањем ц-терминалних сгРНК.
(B) Киназна активност киназе Кс није потребна за преживљавање ћелије. Активност киназе н-терминално скраћене варијанте киназе Кс је неопходна за преживљавање ћелије.
(C) Киназа Кс је потребна за преживљавање ћелија. Ово је демонстрирано спасавањем ц-терминалних сгРНК.
(D) Киназна активност киназе Кс није потребна за преживљавање ћелије. н-терминално скраћена варијанта киназе Кс има алтернативне функције које су неопходне за опстанак ћелије.


Студент жали што је заспао током предавања из електрохемије, суочавајући се са следећом непотпуном изјавом на тесту:
Термодинамички, кисеоник је …… оксидант у базним растворима. Кинетички, кисеоник реагује …… у киселим растворима.
Која комбинација "слабији/јачи" и "бржи/спорији" је тачна?
(A) јачи – спорији
(B) слабији – бржи
(C) јачи – бржи
(D) слабији - спорији

Студент жали што је заспао током предавања из електрохемије, суочавајући се са следећом непотпуном тврдњом на тесту:
Термодинамички, кисеоник је …… оксидант у основним растворима. Кинетички, кисеоник реагује …… у киселим растворима.
Која комбинација слабије/јаче и брже/спорије је исправна?
(A) јачи – спорији
(B) слабији – бржи
(C) јаче – брже
(D) слабији - спорији

Студент жали што је заспао током предавања из електрохемије, суочавајући се са следећом непотпуном тврдњом на тесту:
Термодинамички, кисеоник је …… оксидант у основним растворима. Кинетички, кисеоник реагује …… у киселим растворима.
Која комбинација слабије/јаче и брже/спорије је исправна?
(A) јачи – спорији
(B) слабији – бржи
(C) јачи – бржи
(D) слабији – спорији


У експерименту, истраживач је реаговао ((2,2-диметилбут-3-ен-1-ил)окси)бензен са бромоводоником. После неког времена, проверили су напредак реакције помоћу ТЛЦ. Открили су да се реактантна тачка смањила и да су формиране две нове тачке. Шта од следећег може бити структура производа?
(A) (4-бромо-2,2-диметилбутокси)бензен и (3-бромо-2,2-диметилбутокси)бензен
(B) 2-(2,2-диметилбутил)фенол и 4-(2,2-диметилбутил)фенол
(C) (4-бромо-2,2-диметилбутокси)бензен и ((2,3-диметилбут-2-ен-1-ил)окси)бензен
(D) 3,3,4-триметилхроман и 3-изопропил-3-метил-2,3-дихидробензофуран


Ако се еквимоларна смеша Кс две течности, која обезбојава бромску воду, при загревању третира платином, онда се као резултат диспропорционисања формира еквимоларна смеша И две друге течности, која не обезбојава бромску воду. Хидрогенизација и смеше Кс и смеше И у присуству платине у прилично тешким условима даје само једну супстанцу, одређени угљоводоник З (масени удео водоника је 14,28%), који је саставни део смеше И и који се широко користи као растварач. Супстанца З не реагује даље са водоником. У молекулима једињења смеше Кс нема коњугованих вишеструких веза.
Наведите укупан број атома водоника у две течности смеше Кс.
(A) 12
(B) 16
(C) 22
(D) 18


Који од следећих проблема су најчешћи извори тешко уочљивих погрешних резултата добијених у анализи геномских података:

- Међусобно некомпатибилни формати података
- Забуна "цхр" / "но цхр".
- Неподударање референтног склопа
- Нетачна конверзија ИД-а
(A) Све горе наведено
(B) 2 и 3
(C) 2, 3 и 4
(D) 3 и 4

Који од следећих проблема су најчешћи извори тешко уочљивих погрешних резултата генерисаних у анализи геномских података:
- Међусобно некомпатибилни формати података
- Забуна "цхр" / "но цхр".
- Неподударање референтног склопа
- Нетачна конверзија ИД-а
(A) Све горе наведено
(B) 2 и 3
(C) 2, 3 и 4
(D) 3 и 4


Реакције имена у хемији односе се на специфичан скуп добро познатих хемијских реакција које се обично називају по својим откривачима или научницима који су дали значајан допринос њиховом развоју. Ове реакције су имале дубок утицај на област хемије и често се користе као основни градивни блокови у различитим хемијским синтезама.
Идентификујте реактанте за следеће назовите реакције.
А + Х2СО4 ---> 2,8-диметилспиро[4.5]декан-6-он
Б + БуЛи + Х+ ---> 4-метил-1-фенилпент-3-ен-1-ол
(A) А = 2,8-диметилспиродекан-6-ол, Б = 4-метил-1-фенилпент-3-ен-1-он
(B) А = 2,8-диметилспиродекан-6-ол, Б = (((3-метилбут-2-ен-1-ил)окси)метил)бензен
(C) А = 2,7-диметилоктахидронафтален-4а,8а-диол, Б = 4-метил-1-фенилпент-3-ен-1-он
(D) А = 2,7-диметилоктахидронафтален-4а,8а-диол, Б = (((3-метилбут-2-ен-1-ил)окси)метил)бензен

Реакције имена у хемији односе се на специфичан скуп добро познатих хемијских реакција које се обично називају по својим откривачима или научницима који су дали значајан допринос њиховом развоју. Ове реакције су имале дубок утицај на област хемије и често се користе као основни градивни блокови у различитим хемијским синтезама.
Идентификујте реактанте за следећи назив реакције.
А + Х2СО4 ---> 2,8-диметилспиро[4.5]декан-6-он
Б + БуЛи + Х+ ---> 4-метил-1-фенилпент-3-ен-1-ол
(A) А = 2,8-диметилспиродекан-6-ол, Б = 4-метил-1-фенилпент-3-ен-1-он
(B) А = 2,8-диметилспиродекан-6-ол, Б = (((3-метилбут-2-ен-1-ил)окси)метил)бензен
(C) А = 2,7-диметилоктахидронафтален-4а,8а-диол, Б = 4-метил-1-фенилпент-3-ен-1-он
(D) А = 2,7-диметилоктахидронафтален-4а,8а-диол, Б = (((3-метилбут-2-ен-1-ил)окси)метил)бензен

Реакције имена у хемији односе се на специфичан скуп добро познатих хемијских реакција које се обично називају по својим откривачима или научницима који су дали значајан допринос њиховом развоју. Ове реакције су имале дубок утицај на област хемије и често се користе као основни градивни блокови у различитим хемијским синтезама.
Идентификујте реактанте за следећи назив реакције.
А + Х2СО4 ---> 2,8-диметилспиро[4.5]декан-6-он
Б + БуЛи + Х+ ---> 4-метил-1-фенилпент-3-ен-1-ол
(A) A = 2,8-диметилспиродекан-6-ол, Б = 4-метил-1-фенилпент-3-ен-1-он
(B) A = 2,8-диметилспиродекан-6-ол, Б = (((3-метилбут-2-ен-1-ил)окси)метил)бензен
(C) A = 2,7-диметилоктахидронафтален-4а,8а-диол, Б = 4-метил-1-фенилпент-3-ен-1-он
(D) A = 2,7-диметилоктахидронафтален-4а,8а-диол, Б = (((3-метилбут-2-ен-1-ил)окси)метил)бензен


Ења и Џон су нормалног фенотипа, али имају сина са генетским стањем које је узроковано мутацијом ДМД гена и рецесивни поремећај везан за пол. Које су шансе да се роди и болесно дете у свакој трудноћи ако је пол детета непознат и није било епигенетских промена укључених у прогресију болести?
(A) 50% носиоца и 50% оболелих
(B) 50% носиоца и 25% оболелих
(C) 100% носилац и 50% болесни
(D) 25% носиоца и 25% оболелих


Желите да култивишете популацију мишјих ембрионалних матичних ћелија које веома личе на преимплантационе ћелије ИЦМ-а бластоцисте. Која од ових компоненти би чинила део медијума за ћелијску културу који је погодан за одржавање ваших ћелија у овом стању?
(A) ФЦС и инхибиторни фактор леукемије
(B) Слој ембрионалних фибробласта миша, ФЦС и ОЦТ-4
(C) НАНОГ и бета-меркаптоетанол
(D) МЕК инхибитор, ГСК-3β инхибитор и фактор инхибитора леукемије

Желите да култивишете популацију мишјих ембрионалних матичних ћелија које веома личе на преимплантационе ћелије ИЦМ-а бластоцисте. Која од ових компоненти би чинила део медијума за ћелијску културу који је погодан за одржавање ваших ћелија у овом стању?
(A) FCS and leukemia inhibitory factor
(B) A layer of mouse embryonic fibroblasts, FCS, and OCT-4
(C) NANOG and beta-mercaptoethanol
(D) MEK inhibitor, GSK-3β inhibitor, and leukemia inhibitory factor


Диени су органска једињења са две суседне двоструке везе у својој структури и показују јединствену реактивност због свог коњугованог пи-електронског система. Они играју значајну улогу у органској хемији и укључени су у различите хемијске реакције и природне процесе.
Међу датим опцијама који је могући реактант (А) за дату реакцију наведите и тачан редослед диена према њиховој реактивности (најреактивнији до најмање реактивни) Б.
Циклохексен + А ---> 8,8-дијодобицикло[4.2.0]октан-7-он
(Б) 1. 2,3-диметилбута-1,3-диен, 2. (2Е,4Е)-хекса-2,4-диен, 3. циклопента-1,3-диен, 4. (2З,4З) -хекса-2,4-диен
(A) А = 4,4-дијодциклобут-2-ен-1-он, Б = 3, 1, 2, 4
(B) А = 2,2-дијодоетен-1-он, Б = 4, 2, 1, 3
(C) А = 4,4-дијодциклобут-2-ен-1-он, Б = 4, 2, 1, 3
(D) А = 2,2-дијодоетен-1-он, Б = 3, 1, 2, 4


Проучавате нуклеарни распад који претвара два тешка нуклеона укуса А у други укус Б, док истовремено емитује две много лакше честице Е и В. Укратко, 2А -> 2Б + 2Е + 2В. Познато је да је укупни енергетски спектар излазних Е честица континуиран, са неком вредношћу крајње тачке К.

Варијанта овог распада емитује једну егзотичну честицу М без масе уместо 2В. У овом случају, како је укупни енергетски спектар излазних Е честица у поређењу са оним првобитног распада?
(A) Спектар остаје континуиран са прилагођеним обликом, а крајња тачка се смањује.
(B) Спектар постаје дискретан, а крајња тачка се повећава.
(C) Спектар постаје дискретан, а крајња тачка се смањује.
(D) Спектар остаје континуиран са прилагођеним обликом, а крајња тачка се повећава.


„Ох, знам те“, каже честица рибонуклеопротеина ланцу у настајању док се упознају. "Застаните тамо на минут. Дозволите да вас уведем; стварно вам треба мало шећера."
"Делује помало грубо. Ваљда је ово збогом; морам да идем", одговара ланац. Где су се срели и куда иде ланац?
(A) Голги до митохондрија
(B) мембрана до језгра
(C) рибозом у протеазом
(D) цитосол у екстрацелуларни простор

„Ох, знам те“, каже честица рибонуклеопротеина ланцу у настајању док се упознају. "Застаните тамо на минут. Дозволите да вас уведем; стварно вам треба мало шећера."
"Делује помало грубо. Ваљда је ово збогом; морам да идем", одговара ланац. Где су се срели и куда иде ланац?
(A) Голги до митохондрија
(B) мембрану до језгра
(C) рибозом у протеазом
(D) цитосол у екстрацелуларни простор

"Ох, знам те", каже честица рибонуклеопротеина ланцу у настајању док се упознају. "Застаните тамо на минут. Дозволите да вас уведем; стварно вам треба мало шећера."
"Делује помало грубо. Ваљда је ово збогом; морам да идем", одговара ланац. Где су се срели и куда иде ланац?
(A) Голги до митохондрија
(B) мембрану до језгра
(C) рибозом у протеазом
(D) цитосол у екстрацелуларни простор


Истраживачка група истражује производњу кандидатског рекомбинантног протеина за лечење аутоимуних болести користећи бактеријске домаћине. Међутим, циљни ген (45 Kb) захтева систем строге регулације. Њихов циљ је да обезбеде да се рекомбинантни гени могу регулисати преко двоструког механизма регулације у прокариотама. Који пар механизама регулације гена би био непримерен за њихове потребе?
(A) Транскрипција структурних гена *lacZ*, *lacY* и *lacA* унутар лактозног оперона и; везивање ДНК од стране *lac* репресора које блокира РНК полимеразу (негативна контрола).
(B) Уп-регулација гена за ензиме кроз интеракцију транс- и цис-регулаторних елемената и; метилација аденина у секвенци 5’-GATC-3’.
(C) Даун-регулација гена за ензим фосфоенолпируват да би се смањио Л-триптофан и; метилација аденина у секвенци 5’-GATC-3’.
(D) Транскрипција структурних гена *lacZ*, *lacY* и *lacA* унутар лактозног оперона и; промене у нуклеозомама губитком контакта ДНК-хистон (ремоделовање хроматина).

Истраживачка група истражује производњу рекомбинантног протеина кандидата за лечење аутоимуне болести користећи бактеријске домаћине. Међутим, циљни ген (45 Кб) захтева чврст систем регулације. Стога је њихов циљ да обезбеде да се рекомбинантни гени могу регулисати кроз механизам двоструке регулације прокариота. Који пар механизама регулације гена би био неприкладан за њихову сврху?
(A) Транскрипција структурних гена лацЗ, лацИ и лацА унутар лактозног оперона и; ДНК-везивање лац репресора резултира блокирањем РНК полимеразе (негативна контрола).
(B) Повећана регулација гена за ензиме кроз интеракције транс- и цис-регулаторних елемената и; ДНК метилација аденина у секвенци 5’-ГАТЦ-3’.
(C) Смањење регулације гена за ензим фосфоенолпируват за смањење Л-триптофана и; ДНК метилација аденина у секвенци 5’-ГАТЦ-3’.
(D) Транскрипција структурних гена лацЗ, лацИ и лацА унутар лактозног оперона и; промене нуклеозома губитком ДНК-хистонских контаката (ремоделирање хроматина).

Истраживачка група истражује производњу рекомбинантног протеина кандидата за лечење аутоимуне болести користећи бактеријске домаћине. Међутим, циљни ген (45 Кб) захтева чврст систем регулације. Стога је њихов циљ да обезбеде да се рекомбинантни гени могу регулисати кроз механизам двоструке регулације прокариота. Који пар механизама регулације гена би био неприкладан за њихову сврху?
(A) Транскрипција структурних гена лацЗ, лацИ и лацА унутар лактозног оперона и; ДНК-везивање лац репресора резултира блокирањем РНК полимеразе (негативна контрола).
(B) Повећање гена за ензиме кроз интеракције транс- и цис-регулаторних елемената и; ДНК метилација аденина у секвенци 5’-ГАТЦ-3’.
(C) Смањење гена за ензим фосфоенолпируват за смањење Л-триптофана и; ДНК метилација аденина у секвенци 5’-ГАТЦ-3’.
(D) Транскрипција структурних гена лацЗ, лацИ и лацА унутар лактозног оперона и; промене нуклеозома губитком ДНК-хистонских контаката (ремоделирање хроматина).